Elokuva pohjautuu tositapahtumiin.
TUTKINTOTODISTUS LÄÄKETIETEEN LISENSIAATTI
LILLE - 1975 LÄÄKETIETEELLINEN TIEDEKUNTA
-Kuka? Presidenttikö? -Niin!
Hän suostui tapaamaan sinut. Minähän olen nyt yksi asianajajista.
Hän palvoo minua. Ei, parempaa. Hän syö kädestäni.
Ole sitten tarkkana kätesi kanssa.
Voitko kuvitella? Sinä, orpo Biongosta, presidentti Mobutun lääkäri!
Ja tietysti vielä siihen liittyvä palkka ja mukana tuleva huvila.
Tällainen tilaisuus tarjoutuu vain kerran elämässä, Seyolo.
Tule mukaani, Rosa. Vien sinut Pariisiin. Elämme herroiksi.
Ei, siellä on liian stressaavaa. Minne sinä aiot mennä?
-En tiedä vielä. -Takaisin Zaireenko?
En todellakaan. Siellä valtaapitävät vain riistävät kansaa.
Jäisin, mutta tarvitsisin Ranskan kansalaisuuden.
Silloin näkisit, kuinka me riistämme Afrikkaa!
Voidaanhan se järjestää. En ole vielä naimisissa.
Katsokaa. Se viime vuoden tyyppi.
-Kuka hän on? -Jonkin syrjäkylän pormestari.
Hän etsii joka vuosi jotakuta hölmöä, joka haluaisi tulla siihen loukkoon.
Jos lähdet sinne, Seyolo, saat kansalaisuuden rusetin kera.
-Onko se oikea? -Yhtä oikea kuin kaikkien muidenkin.
-Ette ole ranskalainen. -Puhun sujuvasti ranskaa.
Opiskelin Ranskassa. Kansallisuuden osalta voitte varmasti järjestää poikkeusluvan.
Kylänne tilannehan on poikkeuksellinen.
Tämä on naurettavaa. Ei se toimisi. Kaikki lääkärit ovat kieltäytyneet -
jo vuosien ajan. En myöskään ymmärrä, miten te muka...
Etsin jotakuta, joka on valmis jäämään sinne ja asumaan siellä.
-Tietenkin. Tulisinkin perheeni kanssa. -Perheenne?
Tietenkin. Haluan antaa lapsilleni vain parasta. Täällä heillä olisi tulevaisuus.
-Perheenne ei viihtyisi meillä. -Miksi ei? Sehän on Ranskaa!
Ei, se ei ole Ranskaa. Se on maaseutua. Siellä on kylmä.
Siellä sataa, siellä on mutaista eikä siellä tapahdu mitään.
-Näkemiin. -En ymmärrä.
Teidän pitäisi taivutella minua tulemaan, mutta teettekin päinvastoin.
Johtuuko se siitä, että olen musta?
Marly-Gomontin asukkaat eivät ole koskaan nähneet mustaihoisia.
Entä sitten? Heidän olisikin jo aika.
THE AFRICAN DOCTOR
-Haloo? -Haloo?
-Kuka siellä on? -Seyolo!
Anne! Seyolo!
-Onko siellä Seyolo? -On!
-Seyolo! -Kulta, kuuntele tarkkaan.
-Tein tärkeän päätöksen. -Niin?
-Me muutamme asumaan Ranskaan. -Hän haluaa, että muutamme Ranskaan.
Pieneen kylään Pariisin pohjoispuolella.
Pariisiin! Sehän muuttaa kaiken. Olisit heti sanonut! Lapset, kuulitteko?
-Me lähdemme Pariisiin isän kanssa! -Se on hieman pohjoisempana...
Tavaratalot! Champs-Élysées!
-Se ei ole varsinaisesti Pariisissa... -Isä?
-Sivi, sinäkö siellä, kaunokaiseni? -Niin.
-Entä jalkapallofinaalini? -Ei hätää.
Nujerrat muita joukkueita siellä. Jos olet hyvä, voit päästä Ranskan maajoukkueeseen.
Onko Ranskan joukkueessa paljon tummaihoisia?
Ja entä kaverini? Kaikki kaverini ovat täällä!
Ei hätää, pikkuinen. Saat uusia kavereita.
-Pariisi! -Se ei ole varsinaisesti itse Pariisi.
Punaisten lyhtyjen alue Pigallessa!
Ansiostasi tyttäreni saa turvaa.
Voit ottaa rakastajattaria. Se ei haittaa! Minulla oli paljon rakastajattaria.
Pitää vain olla varovainen. Jos siitä ei tiedä...
...kongolaisittain!
Hän kertoilee kyllä panojuttujaan, mutta hän ei mainitse sitä -
kuinka hän masentui, kun minä kävin seikkailemassa!
Minusta tulee Ranskan onnellisin nainen. Menen Pariisiin!
Haloo?
Kultaseni, kuuntele. Se ei ole varsinaisesti Pariisissa...
-Onko tuo Eiffel-torni? -Nyt riittää.
-Valehtelit meille! -Sanoin monesti, ettei se ole Pariisissa.
Täällä ei ole mitään! Tämä on pahempi kuin Zaire!
Lakkaa nyt kaakattamasta kuin kana.
Ja täällä sataakin. Minun on kylmä.
-Päivää! -Päivää!
-Käyttäydy pormestarin edessä. -Anteeksi, en huomannut ajankulua.
-Päivää, rouva. Hei, lapset. -Hauska tutustua.
-Tervetuloa Marly-Gomontiin! -Onko keskusta tuolla?
On. Näytän teille paikkoja. Antakaahan, kun autan.
-Menikö matka hyvin? -Oikein hyvin, kiitos.
Olisin voinut tulla autolla, mutta tämä on nätimpi nähdä jalan.
Tietenkin.
Muuttuva taivas on sitten todella kaunis! Sanomme, että jos sataa, kohta sataa!
Rouva, pärjäättekö? Älkää liukastuko mudassa!
Rakastan tätä näkymää. Kirkontorni näkyy hyvin tänne.
Tuossa on kirkkomme 1000-luvulta. Se on linnoitettu valloittajien varalta.
Mitä joku haluaisi valloittaa täällä?
Oikealla on lääkärin vastaanotto.
Keskusaukio.
-Keskusaukioko? -Kahdesti viikossa on toripäivä...
Hienoa. Kuulitko, kulta?
-Anteeksi kuinka? -Ei mitään.
Jösses, mitä tämä nyt oikein on? Mireille, tule katsomaan!
-Mitä? -Tule! Et usko, jos kerron.
-Kerro nyt. -Pormestarin seurassa on tummaihoisia.
-Senkin tomppeli... -Oikeasti! Tule katsomaan!
Vessa... Eikö olekin viihtyisä? Pohjaratkaisu on hyvä.
-Kamiina päälle, ja kosteus on poissa. -Aivan, aivan.
Unohdin tärkeimmän asian. Tulehan, kaveri. Tämä kiinnostaa sinua.
Tämä auttaa kotikäynneissä.
Mittarissa on jo kilometrejä, mutta se on vankkaa tekoa. Uskokaa pois.
-Sehän onkin komea. -Se ei hajoa millään!
-Mainostan teitä. -Kuinka kilttiä.
Entä... Järjestyykö kaikki?
-Järjestyy, älkää huolehtiko. -Hän vaikuttaa hieman...
-Anteeksi kuinka? -Tulen viikolla käymään vastaanotolla.
-Pidetään peukkuja. -Niin. Näkemiin!
-Eikö tämä olekin mukava? -Miksi oikein järjestit meidät tänne?
-Ei kerrostaloja, ei kauppoja. Ei mitään! -Täällä on kylmä!
-Kulta... -Älä enää ikinä kutsu minua noin.
Saan tehdä nyt töitä poikkeusluvalla täällä, mutta pian saan paperit -
ja voin avata oman vastaanottoni Pariisissa. Jostain on aloitettava!
Olemme onnekkaita, kun pääsimme Ranskaan. Pian kaikki on mahdollista.
Lapset menevät kouluun ja saavat ystäviä...
Kylä on pieni. He sopeutuvat tänne hyvin.
-Minä aion nukkua takki päälläni. -Ei täällä nyt niin kylmä ole.
Kyllä on!
Ranskalainen koulu... Tajuatteko, kuinka onnekkaita olette?
Jos ahkeroitte, voitte päästä huippukouluihin ja tulla presidentiksi.
Kun olin pieni, minulla ei ollut mitään. Ei isää, ei äitiä.
Nyt olen lääkäri. Se ei ole ihme. Se on ahkeroinnin ansiota.
Siksi teidän pitää kuunnella opettajaa, älkääkä koskaan istuko luokan perälle -
älkääkä koskaan puhuko tunnilla.
Se, joka tuo ensimmäisenä huonoja arvosanoja, saa kuulla kunniansa.
Vain opintojen avulla voi tulla joksikin. Etenkin, kun on musta.
Miksi se on vaikeampaa, kun on musta?
Menkäähän, lapset. Älkää myöhästykö koulusta. Hyvää päivänjatkoa.
Hei. Hyvää työpäivää.
Jösses, se ääliö oli oikeassa.
-Jösses... -Päivää.
-Jösses! -Jösses. Jösses teillekin.
Muistakaa tervehtiä rouvaa.
Tässä ovat uudet oppilaamme! Rouva Chafouin, koulun rehtori.
-Päivää. -Ja sinä olet..?
-Kamini. -Kamini.
Liittykää koulutovereittenne seuraan.
Olkaa ahkeria.
No niin, kaikki riviin!
-Eikö kukaan mene uuden oppilaan viereen? -En minä ainakaan.
-Kakka haisee. -Hiljaa! Varoitan teitä.
En hyväksy tuollaista asennetta luokassani!
Olkaa hyvä.
Jösses!
Mikä teidänkin oikein on? Ettekö ole koskaan nähneet tummaihoisia?
-Onko täällä joku? -On, minä tulen!
Pormestari kertoi uudesta lääkäristä. Tulin katsomaan.
Oikein tehty, rouva. Seyolo Zantoko.
Rauhoitutaan... Juuri noin.
-Nouskaa ylös, niin tutkin teidät. -Ei tarvitse.
-Rouva, ette voi kantaa noita... -Kiitos, mutta ei tarvitse.
Kaikki on hyvin. Suokaa anteeksi. Kaikki on hyvin.
Rouva, mitä te teette? En voi antaa teidän lähteä. Ette voi hyvin.
-Antakaa minun edes saattaa teidät. -Pärjään kyllä yksin. Kaikki on hyvin.
Tohtori Zantokon vastaanotto, kuinka voin auttaa?
Tietenkin. Antakaa minulle siinä tapauksessa osoitteenne.
Malenquinin maatila... Malaquinin.
Päivää!
Tulkaa takaisin!
Haloo, äiti? Nanou täällä! Onpa hyvä kuulla äänesi.
Niin! Pariisi! Juuri niin kuin kuvittelinkin.
Eiffel-torni, kauppoja, kauniita vaatteita...
Ja valtavasti ihmisiä, äiti.
Sellaista Pariisissa on.
Herra Malaquin!
Tohtori Zantoko!
Puhuimme puhelimessa. Olen pahoillani, että tässä kesti näin kauan.
Minulla oli vaikeuksia löytää tänne.
Herra...
Herra Malaquin?
Häivy täältä! Pois pelloltani!
Neekeri! Paskiainen!
Tämä on täysin mautonta.
Kaupassa ei ollut mausteita.
-Minua kutsuttiin koulussa mustaksi. -Entä sitten? Sinähän olet musta.
Se on aivan tavallista. Olemme vasta tulleet tänne eivätkä ihmiset tunne meitä.
Meidän pitää nähdä vaivaa ja olla mukavia, jos haluamme, että meitä arvostetaan.
-Minua sanottiin mutiaiseksi. -Ja minua mutakuonoksi ja hottentotiksi.
-Kuka sinua noin kutsui? -Kaikki.
Uskomatonta.
Teidän täytyy puolustautua. Jos joku sanoo vielä noin, vetäkää turpaan.
Ei, rauhallisesti nyt. Väkivalta ei ratkaise mitään. Se on idiootteja varten.
Menin tänään hoitamaan potilasta, ja hän ampui minua kohti.
-Oikeastiko? -Niin.
-Mitä sinä sitten oikein teit? -Mitä luulet? Syöksyin maahan.
-Ja sittenkö pakenit? -Niin.
-Niin kuin jänis. -Niin kuin jänis.
He eivät ikinä ota minua jalkapallojoukkueeseen.
Hyvä niin. Voit loistaa muutoin: opintojesi kautta.
-Mutta isä... -Mitä?
Mustat osaavat muutakin kuin vain tanssia tai juosta pallon perässä.
Jalkapallo on oppimattomille.
Ja lingalan puhuminen on nyt kielletty! Olemme Ranskassa ja puhumme ranskaa!
Mitä pikkunaiselle saisi olla?
Onko kaali tuttu? Se on hyvää. Minulla on myös kurkkua. Kurk-ku-a.
Purjokin on hyvää, oikein hyvää. Purjo.
-Miksi puhutte minulle kuin tollolle? -Onko ongelmia, kulta?
-Päivää, herra Zantoko. -Pormestari.
-No, ensimmäiset potilaat? -Toistaiseksi kaikki on hyvin.
-Kiva kuulla. Voiko perhe hyvin? -Voi, kiitos.
-Mikä yllätys! -Lavigne...
-Tässä on tohtori Zantoko. -Hauska tutustua.
Antakaahan, kun arvaan: Senegal. Norsunluurannikko. Benin!
Zaire, Kinshasa, mutta opiskelin Ranskassa.
Selvä on. Tulitte siis harjoittamaan ammattianne tänne. Onpa hauskaa.
-Kylässä tarvittiin lääkäriä. -Olemme toivoneet lääkäriä kolme vuotta!
Älkää ottako tätä väärin, mutta tämä on Ranskan maaseutua.
Ihmiset ovat tottuneita siihen, mikä on entuudestaan tuttua.
Tosin vaalit ovat pian, joten ratkaisu oli kai löydettävä.
Minusta tärkeintä on se, että meillä on lääkäri, vai kuinka?
Onnea matkaan, ja tervetuloa. Pormestari...
Hän vihjasi, että olin viimeinen keinonne.
Minähän varoitin teitä. Itse halusitte tulla.
Todistakaa nyt, että tein oikein luottaessani teihin!
-Onko jokin hätänä? -Ei.
Eikö? Jatkakaa matkaa sitten!
Olisin auttanut teitä.
On totta, että pormestarilla kesti liian kauan etsiä uusi lääkäri.
Lavigne tietenkin hyödynsi tilannetta. Te olette nyt avainasemassa vaaleissa.
Minun täytyy jotenkin voittaa asukkaiden luottamus.
Teidän pitäisi viettää aikaa heidän kanssaan.
Missä?
Päivää!
Mitä te juotte?
Calvadosta.
Ottaisin samaa.
Tämä onkin mukava paikka.
Kiitos.
Se potkiikin kunnolla.
Heitättekö tikkaa?
Voinko kokeilla onneani?
-Saquer ndin! -Anteeksi kuinka?
Pitää saquer ndin, poika.
Kuten täälläpäin sanotaan: pitää antaa mennä täysillä. Saquer ndin!
Juuri noin.
-Saquer ndin! -Ensikertalaiselle!
Seyolo Zantoko, hauska tutustua. Olen kylän uusi lääkäri.
Päivää, herra. Seyolo Zantoko, kylän uusi lääkäri. Rouva...
Minun vuoroni.
Mitä kuuluu?
Saquer ndin!
Seyolo on mestari... Kultaseni!
Nämä miehet taistelivat urhoollisesti hyökkääjiä vastaan...
-Mitä he tekevät? -He juhlistavat Compiègnen aselepoa.
He hiljentyvät toisessa maailmansodassa kuolleiden takia.
...valtakunnan ylpeys. Kunnioitetaan heitä minuutin hiljaisuudella.
-Katsokaa, kuka tuli! -Kuinka hienoa!
Mitä tämä meteli oikein on?
-He ovat kai pormestarin uusia kavereita. -Mitä te teette täällä?
-Tulimme katsomaan uutta kämppääsi. -Mistä te tulette?
Brysselistä. Sieltä ajoi kolme tuntia.
Hiljempaa! Tänään on muistopäivä!
Muistakaa rukoilla Ranskan edestä kaatuneiden veljiemme puolesta!
-Menkää autoihin. -Beki-setä, seuraammeko me?
-Seuratkaa! -Selvä, mennään!
Kyytiin siitä.
Keittiö on täällä.
Se on suuri.
Miksi täällä on näin hiljaista? Täällä on kylmä. Lämmitetään ruokaa.
Mennään!
He ovat Bahetan-setä ja -täti. He vain rukoilevat ja laulavat.
-Katso tätä tyyliä! -Entä hän?
-Hän on setämme Jacq de Monz. -Krokotiilinnahkakengät.
Hän harrastaa kongolaiskeikarointia: vain merkkituotteita.
Ne kiiltävät niin, etten näe edes kelloa!
-Hän on varmastikin rikas. -Hän on ollut seitsemän vuotta työtön!
Nyt on fumbwan aika!
Zantokon perheelle!
Nähdään pian!
On parasta mennä Michelin taakse, kun on hänen vuoronsa.
Voisitte vaihtaa kenkiä, Michel. Nykyään tehdään hyviä pohjallisia.
-En halua toisia pohjallisia. -Yritin vain neuvoa.
Ostin pohjalliset. Niistä tulikin hyvä olo!
-Haluaako joku heittää tikkaa? -Tikkaa, toki.
Kun kannan laatikoita, en tunne välillä sormiani lainkaan.
Minä taas seison kaikki päivät, ja se sattuu kantapäihini.
Minua on viime aikoina pistellyt rinnasta. Se häiritsee.
-Pistellyt? -Niin, tuolla sisällä.
Voisin tutkia teidät vastaanotolla.
Niinkö?
-Kävisikö huomenaamulla kello 10? -Jos niin haluatte.
Nyt se onnistui! Ensimmäinen potilaani tulee huomenna!
Tulossa ollaan.
-Päivää. Veljeni tuli myös. Hän on Dédé. -Päivää, Dédé.
Olkaa hyvä.
Vetäkää syvään henkeä.
Kyseessä on lievä rytmihäiriö. Se on hyvänlaatuista, se ei haittaa.
Tuohan onkin hyvä. No, näytä hänelle se juttusi.
-Mitä te oikein teette? -Se on kankussani.
-Se on takapuolessa. -Sisällä.
-Pyydän sitten, että poistutte, Bernard. -Miksi? Olemme veljiä. Jaamme kaiken!
Hyvä on...
Teillä on peräpukamia sekä kokonainen satiaisyhdyskunta.
-Mitä hän oikein tekee? -Katsoo miehen pyllyyn.
-Voitteko tehdä jotain hampaalleni? -Siihen tarvitaan hammaslääkäriä.
Kaikissa hampaissanne on reikiä, ja tämä hammas on tulehtunut.
Minähän harjaan ne ainakin kerran viikossa! Dédé ei harjaa koskaan!
Se tekee 19 frangia.
-Sosiaaliturva korvaa sen osittain! -Emme ole mitään hölmöläisiä!
Jos olisin tiennyt, että tämä maksaa, olisin mennyt tohtori Vinquierin luo.
-Hän on sentään oikea lääkäri. -Eikä hän pidä meitä tyhminä.
Näitkö, Sivi?
Ei ole totta. Anne, lapset ovat taas television ääressä!
-Isä, ei! Ei! -Eikö sinulla ole parempaa tekemistä?
Huoneessanne on kirjoja.
Kova kuume.
Laajentuneet pupillit.
Hengitys...
Hengitys on pahanhajuista. Tämä on pahempaa kuin luulinkaan.
Kärsitte akuutista äkäpussikohtauksesta. Siihen on reagoitava nopeasti.
On olemassa vain yksi hoitokeino, ja vain minä tiedän, mikä se on.
Se on hyvin tehokas.
Mahtavatkohan ihmiset täällä koskaan luottaa minuun?
Kyllä se järjestyy. Älä murehdi.
-Entä, jos ei järjestykään? -Ainakin olet sitten yrittänyt.
Puheluita 3 568 frangin edestä... Mahdotonta. Emmehän me soittele koskaan.
-Kyllä me joskus soittelemme... -Emme kuitenkaan Kinshasaan.
Riitautan tämän kirjallisesti.
Ei, et kai tehnyt tätä?
En tiennyt, että se maksaisi noin paljon.
Olet täysin hullu! Miten oikein voin muka maksaa tuon?
En tiedä! Roikun puhelimessa, koska kukaan täällä ei puhu minulle!
Meidän olisi pitänyt jäädä maahamme. Siellä oli hyvä olla. Olimme kotona.
Olimme onnellisia.
-Hyvä! -Syötä!
Syötä, Lavigne!
Tuo on jalkapalloa, mutiainen.
Ehdotan, että odotamme arvioita ja teemme päätökset saatuamme ne.
Herra Zantoko on näemmä seurassamme, joten käsitellään kylän lääkäritilannetta.
Minusta tilanne on karmea, jopa pahempi kuin ennen.
Ihmiset ajavat yhä kilometrikaupalla tohtori Vinquierin luo.
-Emme voi jatkaa ilman lääkäriä. -Olette näemmä unohtaneet minut.
Emme me ole, mutta kyläläiset ovat. Minulla ei ole mitään teitä vastaan -
mutta on hyväksyttävä tosiasiat. Asukkaat... Valitan. He pelkäävät teitä.
Ymmärrän, että tämä on vaikeaa, ja tulinkin tänne pyytämään tukeanne.
Tiedän, että te pystytte vaikuttamaan ihmisiin.
Jos te kävisitte vastaanotolla, muutkin voisivat uskaltaa tulla.
Varmaa on, että viettämällä päivänne baarissa ette saa kenenkään luottamusta.
Herra Zantoko, olitte onnekas ja saitte hankittua oppinne Ranskassa.
Ettekö te olisi hyödyllisempi omassa maassanne -
jossa huolehtisitte ihmisistä, jotka todellakin tarvitsevat teitä?
Odotellessamme vaarannamme paikallisten terveyden.
Olisi ehkä hyvä aika etsiä korvaaja, herra pormestari.
Teillähän kestää yleensä siinä kauan.
En malta odottaa vaaleja.
Kuunnelkaa. Tiedän, että voimme onnistua. Se on vain ajan kysymys.
-Luovuttamalla häviätte vaalit. -Saatte aikaa juhlapyhiin asti.
Pystyisittekö avustamaan minua taloudellisesti siihen saakka?
Valitan, mutta oma tilanteeni ei anna myöden.
Seyolo, lämmitys sammui. Lisää öljyä tankkiin.
Lopeta se pallon potkiminen! Mitä minä oikein sanoin? Jalkapallo on kielletty!
Syö, kultaseni.
-Hyvää yötä, lapset. -Hyvää yötä, isä.
-Isä... Oletko oikea lääkäri? -Olen. Miksi tuollaista kysyt?
Koulussa sinua pidetään henkiparantajana. Heistä mustia lääkäreitä ei ole olemassa.
Näet vielä, että pian he kyllä uskovat.
Nukkukaa hyvin, rakkaimpani.
-Missä oppipoikani on? -Täällä! Mistä aloitamme?
Alusta.
Juuri noin!
Palloa täytyy pitää hyvänä! Teidän täytyy keskittyä!
-He pelaavat sitten huonosti. -Mene näyttämään, mitä osaat.
Isäni ei anna minun. Hänestä jalkapallo on tyhmiä varten.
-Eikä naisjalkapalloilijoita ole olemassa. -Kukaan ei puhunut sinulle, rillipää.
-Hei. Mikä sinun nimesi on? -Sylvie, tosin kaikki sanovat Rupikonna.
Minusta Sylvie on parempi.
-Olen aivan poikki. -Oliko sinulla potilaita?
-Oli, muutamia. -Kuinka hienoa!
-Mikä täällä haisee? -En minä tiedä.
-Täällä haisee lehmältä. -Niinkö?
-Tai siltä, mitä lehmän pepusta tulee. -Ai niin, nyt tiedän.
-Minulla oli maanviljelijöitä potilaina. -Se selittääkin kaiken.
-Menen kylpyyn. -Niin, hyvä idea.
Kulta, syömään. Tuletko?
Vietä hyvä päivä, kulta.
-Suukkoja! -Mutta isä!
-Lapset, ottakaa reppunne. Mennään! -Miksi?
Seuratkaa tuota autoa. Tuota autoa!
-Nopeammin! -Minulla on lapsia kyydissä!
Menetän hänet kohta!
-Mitä te teette? Oikealle. -Pysähdyn tähän.
-Miten niin? -Tämä ei ole koulureitti.
Seis!
-Ette ole aivan terve! -Älkää aloittako! Seuratkaa tuota autoa!
Nopeammin!
-Mitä teet täällä? -Entä sinä? Mitä sinä teet sen päällä?
-Kuten näet, teen töitä. -Talonpoikanako? Miksi et sanonut mitään?
-En halunnut huolestuttaa sinua. -Vai et halunnut huolestuttaa.
En ole nukkunut viikkoon. Luulin, että sinulla on rakastajatar.
-Mistä sinä sellaista keksit? -Tämä on täysin sinun tekosiasi.
-Huijaat minua... -Miten niin huijaan?
Kyllä sinä huijaat! Et kerro, että teet töitä maatilalla, koska olemme varattomia.
Ostan aikaa. Jos vastaanotto ei pyöri pyhien jälkeen, joudumme lähtemään.
Sitten me lähdemme, tohtori Zantoko.
Hei, Jeannot.
Hyvät herrat...
Nostan tänään lasini uudelle työntekijälleni Seyololle -
jonka täytyi ottaa vastaan töitä maatilallani potilaiden puutteen takia.
Sitten vielä pieni neuvo niille, jotka haluavat viljellä jotain ensi vuonna:
maa täällä on hyvin hedelmällistä typeryydelle.
Typeryys kasvaa täällä hienosti. Kippis.
Hyvää illanjatkoa.
-Hän kuulemma tekee abortteja. -Eikä!
-Niin minulle sanottiin. -Uskaltaako hän vastustaa Jumalan tahtoa?
Toisaalta, jos Jumala loi vaimoni...
Mitä teemme, jos meillä on oikea ongelma? On kuin täällä ei olisi ketään.
-Jösses. -Mistä tiedätte, onko hän hyvä vai huono?
Teidän pitäisi kokeilla ensin! Hänellä on sama tutkinto kuin ranskalaislääkäreillä.
Tajuatteko te, miltä te kuulostatte "jösseseinenne"?
Ette osaa edes puhua. Lapsenikin puhuvat teitä paremmin.
Ette ansaitse mitään hoitoa. Henkennekin haisee vain camembertilta. Ääliöt.
-Hei, kaikki! -Isä!
-Päivää, herra. -Isä, tässä on Sylvie.
Kamini kertoi, että olette tohtori.
-Voit kai tehdä jotain? -Tietenkin voin.
Nopeasti, tulkaa katsomaan!
-Onpa kaunista! -Voi ei!
Mennään nopeasti pukeutumaan.
Hyökkäykseen!
Suojelen taloani teiltä roistoilta!
Tulkaa sisään, tai tulette vielä kipeiksi! Tulkaa sisään, täällä on kylmä!
Kaikki äidin kimppuun!
No niin, pienet roistoni...
Katsotaanpa.
-En tiennyt, että minulla on toinen sisko. -Mitä teet täällä?
Ulos, Kamini.
-Onko kaikilla lahjansa? -On.
Onko kaikilla naisillakin? -On!
-Siinä tapauksessa... -Hyvää joulua!
Kiitos, äiti.
Mado, tämä oli sinulta.
Tulkaa helmikuussa Brysseliin.
Se olisi hienoa, mutta...
Meillä ei ole varaa. Vastaanotto on usein tyhjillään.
-Miten niin usein tyhjillään? -Oikeastaan aina.
-Eivätkö ihmiset sairastu täällä koskaan? -Sairastuvat.
Viime viikolla oli flunssaepidemia. Koko kylä pysähtyi, koulukin suljettiin.
Kaikki menivät 15 kilometrin päähän toisen lääkärin luo.
-Miksi? -Niin se vain menee.
-Ovatko he rasisteja? -Enpä tiedä...
Siirrytään pöytään.
-Kulta, oletko kunnossa? -Olen.
Ihailen teitä. En voisi asua täällä. Täällä on liian kylmä.
-Minä pakastun! -Tarkoitat, että jäädyt. Minäkin palelen.
Anne, ettekö kaipaa Zairea?
-Entä lapset? Kaipaatteko Zairea? -Tietenkin.
Se on luonnollista. Vastahan me saavuimme tänne.
Etsin tullessani Galeries Lafayettea, mutta en löytänyt sitä.
Ei millään pahalla, mutta meille muille zairelaisille -
täällä "Mali Godonissa" asuminen on kuin olisi eri planeetalla.
Uskon sen, mutta toisaalta on palkitsevaa löytää uusia maailmoja.
Jos teille tulee koti-ikävä, voitte aina tulla käymään.
Halusin yllättää teidät.
-Tämähän on oikea Hollywood-huvila! -Montako huonetta?
Tarpeeksi monta koko perheelle. Lisäksi minulla on ilmastointi.
Luksushuvila, bravo. Ostettu kansan verellä, rahalla ja kärsimyksellä.
Älä ole kateellinen, Seyolo. Olisit voinut tehdä samoin.
-Et vain halunnut sitä paikkaa. -Mitä paikkaa?
Presidentti Mobutun henkilökohtaisen lääkärin paikkaa. Eikö hän kertonut?
Haluatko, että olisin yhtä korruptoitunut kuin muut? Tulimme tänne lasten takia!
-Lastenko? -Niin!
Tulimme tänne sinun takiasi! Siksi, koska sinä ajattelet vain itseäsi!
-Vai muka lasten takia... -Tuo ei ole totta!
Tulimme, jotta he saisivat hyvän koulutuksen terveessä ympäristössä!
Hyvän koulutuksenko? Sivi tappelee koulussa joka viikko!
Häntä haukutaan kaikki päivät! Tiesitkö, että hän sai varoituksen?
-Et ikinä kerro mitään! -Miksi turhaan? Tyrannisoit jo tarpeeksi!
Kamini ei saa katsoa televisiota, Sivi ei saa pelata jalkapalloa -
emmekä me saa edes puhua lingalaa!
Salasit totuuden minulta. Sinusta olisi voinut tulla suuri lääkäri.
Sen sijaan tulitkin tänne talonpojaksi.
Saat nyt luvata jotain kaikkien edessä:
vaikka vastaanotto alkaisikin menestyä ensi vuonna, me emme jää. Me lähdemme.
-Minä lupaan. -Halleluja! Luojan olkoon kiitos!
Nyt on Jeesuksen syntymäpäivä. Menemme kaikki messuun.
-Messuunko? Ei. Se ei ole hyvä idea. -Et kyllä estä meitä menemästä kirkkoon!
Ylistäkäämme Jumalan sanaa.
Ylistetty olkoon Herra Jeesus
Laulakaamme yhdessä.
Jouluyö
Juhlayö
Päättynyt
Kaik' on työ
Kaks vain valveil' on puolisoa
Lapsen herttaisen nukkuessa
Seimikätkyessään
Seyolo. Seyolo! Mikä sinun oikein on? Emmekö saa enää laulaa jouluna?
Olen tehnyt viikkojen ajan kaikkeni, jotta muut hyväksyisivät meidät -
ja pitäisivät meitä normaaleina.
-Normaaleinako? -Mikä hätänä, Seyolo?
Vai normaaleina ihmisinä! Emmekö me ole normaaleja ihmisiä?
Herra hylkää juurensa! Siitä tässä on kyse.
Enpä! Haluan vain, että he pitävät meitä heidän kaltaisinaan.
En halua, että perheeni alkaa laulaa afrikkalaisgospelia kylän edessä jouluna!
-He ovat veljiämme. -He uskovat Jeesukseen.
Paimenemme rakastaa kaikkia lampaitaan.
Jos haluat potilaita, sinun täytyy rukoilla Jumalaa.
Mitä oikein teen nyt? Tarvitsisin ihmeen saadakseni heidät vakuuttumaan!
Herra Seyolo! Nopeasti! Vaimoni voi huonosti! Tehkää jotain! Hän tulee!
-Kuka tulee? -Vauva! Se on etuajassa!
Tulkaa.
Kulta, lääkäri on täällä.
-Ette te! Sanoin, että ei hän! -Rauhoittukaa. Antakaa minun tutkia.
-Kiellän teitä koskemasta minuun! -Tänään ei ole kyse teistä eikä minusta.
-On kyse vain vauvastanne. -Aivan! En halua, että koskette vauvaani!
-Pitäkää häntä käsistä. -Älä koske, tai puraisen.
-Jos sinuun sattuu, jotain pitää tehdä. -Ei minuun satu!
Rauhoittukaa.
Rauhoittukaa, rouva Quinquin.
Ottakaa likaiset käpälänne irti minusta!
Lemmikkini... Ole kiltti...
-Vauva on perätilassa. -Meidän on mentävä sairaalaan!
Meillä ei ole aikaa. Vaimonne voisi saada verenvuodon.
Hakekaa minulle lämmintä vettä, saippuaa ja vielä toinen pyyhe.
-Tekö avustatte synnytyksessäni? -Niin, halusitte sitä tai ette.
-Tänään meidän on oltava joukkue. -Ei. Ei ikinä. Häipykää!
Rauhoittukaa! Jos ette synnytä pian, teidän ja lapsenne henki on vaarassa.
Ymmärrättekö?
-Tässä, tohtori. -Älkää huolehtiko. Kaikki järjestyy.
Ottakaa tämä. Ei, nyt ei ole oikea hetki hylätä meitä! Pärjäättekö?
Pärjään kyllä. Olen tottunut tähän eläinten kanssa, mutta nyt...
Oletteko valmis? Lasken kolmeen, ja sitten työnnätte.
-Vihaan teitä! -Yksi, kaksi, kolme!
Senkin taliaivo!
Hyvä, noin on hyvä!
-Tomppeli! -Oikein hyvä. Työntäkää.
-Vielä! -Saamarin taulapää!
Juuri noin! Miettikää minua! Antakaa mennä! Saquer ndin!
-Mitä te oikein sanoitte? -Teidän pitää saquer ndin.
Hyvä on sitten. Täältä tulee saquer ndin.
Työntäkää... No niin!
Laittakaa kätenne vaimonne vatsalle.
Työntäkää... Ja rentoutukaa. Hengittäkää.
Uudestaan yhdessä. Työntäkää!
...kaksi, kolme, työntäkää! Hengittäkää!
Oikein hienoa.
Työntäkää! Älkää luovuttako!
Työntäkää!
-Tässä. -Kiitos.
-Rakkaani. -Onpa hän kaunis.
Minun vauvani...
-Hän on kaunis. -Niin on.
-Kiitos. -En olisi pärjännyt yksin.
-Te molemmat teitte hienoa työtä. -Anteeksi siitä aiemmasta.
Älkää sitä murehtiko.
Mikä hänen nimekseen tulee?
Eikö Felix olekin upea?
Katsokaapa noita rakastavaisia!
Tänne, kulta.
Ehkä meidän pitäisi heittää hieman kylmää vettä vaimosi päälle!
Herra pormestari! Tämä on teille! Tämä on sinulle, ystäväni.
-Hurraa-huuto Seyololle! -Hurraa!
-Näkemiin! -Nähdään pian!
-Näkemiin, tohtori. -Turvallista kotimatkaa, tohtori.
Näkemiin!
Isä, kuulitko? He kutsuivat sinua tohtoriksi.
Haloo?
Ajanvaraus... Vastaanotolleko? Tietenkin! Hetki vain.
Milloin haluaisitte tulla? Hienoa.
Ja mille nimelle?
-Oletteko auki? -Kyllä vain. Sisään.
Istuutukaa.
Palaan aivan kohta.
Tohtori, ne lääkkeet. Otanko ne tyhjään vatsaan?
-Kyllä, tyhjään vatsaan. Näkemiin. -Näkemiin.
-Olen kyllästynyt tähän lääkitykseen! -Lopetetaan se sitten.
Vastineeksi teidän on luvattava kävellä viidesti päivässä puutarhan ympäri.
Alkakaa hoitaa taas puutarhaa. Kohta voitte tuoda minulle kukkia.
Kukkien tuominen on miesten hommaa.
Se sujuu, ihmisiä tulee! Tietenkin hän on tyytyväinen. Hän alkaa luottaa itseensä.
Bryssel onnistuu nyt helpommin. Lähetitkö minulle ne ilmoitukset?
En malta odottaa, että näen sen. Niin, suoritan ajokorttiani.
Tietenkin osaan ajaa!
-Ykköselle. Kytkin, rouva Zantoko. Kytkin. -Minä painan kytkintä.
-Ettepä. -Niinhän minä teen!
Te painatte jarrua. Toinen poljin. Ja nyt kaasua!
Antakaa mennä, rouva Zantoko. Painakaa kytkintä.
-Irrottakaa rauhallisesti... -Minä liikun!
Niin, sehän on auton idea. Eteenpäin, eteenpäin!
No niin! No niin, juuri noin.
-Voinko puhua suoraan? -Voitte.
Tässä kestää.
Jos olette hukannut kaikki lääkärintodistukset, tästä tulee vaikeaa.
Kyllä ne ovat täällä jossain. Etsikää kunnolla.
En ymmärrä, miksi odotitte näin kauan rekisteröityäksenne.
En ymmärrä heidän jutuistaan mitään. Tässä on vielä lisää.
-Otatteko lasin viiniä? -Ei kiitos.
-Pormestari onnistui sittenkin. -En uskonut sen tummaihoisen pärjäävän.
Hän on todella mukava. Vaimoni piti häntä viehättävänä.
Viehättävänä? Sehän on täysin sopimatonta. Puhumme afrikkalaisesta lääkäristä!
-Tämä on häväistys Ranskan lääketieteelle. -Jotain on tehtävä. Vaalit ovat pian.
Jonkun pitää hankkia meille tietoja hänestä.
Kulta, tarjoillaan drinkit sisällä. Kohta alkaa sataa. Kaikki sisään!
Haloo? Selvä, minä tulen.
Enemmän energiaa! Lavigne, en kuule sinun laskevan! Mathilde!
Vauhtia!
Tuo riittää. Ne, jotka haluavat pelata jalkapalloa: tehkää joukkueet.
Muut tulevat mukaani hyppimään narua. Vauhtia. Vauhtia!
Odottakaa, pojat! Huvittaisiko teitä pelata jalkapalloa?
-Selvä on. -Mitä te teette? Häipykää.
Rökitämme teidät.
-Antaa olla. Meidän piti pelata. -Pelottaako teitä?
Mutiainen haluaa näemmä kunnolla turpiin.
Claude? Bernard täällä. Sinun täytyy tulla koululle, heti. Pidä kiirettä.
Hyvä, Sivi!
Jos on kaksi huonoa jalkaa, on parempi hypätä vain narua.
Uudestaan, Sivi!
Tiesin aina, että te onnistuisitte. Tiesin sen jo sinä ensimmäisenä päivänä -
kun näin teidät siinä baarissa, muistattehan?
-Olette varmasti ylpeä miehestänne. -Niin, mutta sitä ei parane sanoa usein.
Muutoin se nousee hänen päähänsä!
Uskoin häneen aina. Nyt, kun hän on todistanut kykynsä -
mikään ei varmastikaan pysäytä häntä suurkaupungissa.
-Muutamme todennäköisesti Brysseliin. -Ette siis ole kertonut hänelle.
-Mitä? -Taas yksi syy nostaa malja.
Kävin selvittämässä asioita. On hoidettava vielä muutama muotoseikka -
mutta aviomiehenne saa aivan lähipäivinä Ranskan kansalaisuuden.
-Ei voi olla totta. -Hän voi avata oman vastaanottonsa tänne.
-Suostuitko tähän tarjoukseen? -Tietenkin hän suostui!
-Suokaa anteeksi. Minä lähden. -Kulta...
Älä koske minuun!
Äiti, minne sinä menet?
Selipa-täti on kipeä. Hän tarvitsee minua. Te jäätte isänne luo, onko selvä?
Nähdään ensi viikolla. Olkaa kiltisti.
Miten oikein hoidan vastaanoton ja lapset?
Jos aiot jäädä tänne, sinun täytyy ottaa lapset toisinaan.
-Voi ei. Unohdin sekkivihkoni. -Anteeksi kuinka?
-Unohdin sekkivihkoni. -Ei se mitään. Maksakaa ensi kerralla.
-Herra Zantoko? -Niin.
Tulkaa mukaamme poliisilaitokselle. Teidät on pidätetty.
Hyvät naiset ja herrat, menkää kotiinne. Vastaanotto on toistaiseksi suljettu.
Liikenneyhteyksien osalta aion mennä itse henkilökohtaisesti -
alueneuvoston eteen, jotta bussiverkosto olisi tiheämpi.
Jos haluamme Marlysta modernin, asukkaille täytyy antaa keino liikkua.
Kansallispäivän tanssiaisten osalta ehdotan... Suokaa anteeksi.
Voi ei.
Anteeksi, minä... Sain juuri tietää, että tohtori Zantoko on pidätetty.
Hänellä ei ole enää oikeutta toimia lääkärinä Ranskassa.
Olemme siis jälleen kerran ilman lääkäriä.
Odottakaa. Olemme samaa mieltä siitä, että tilannetta ei voida hyväksyä.
Meidän kurja pormestarimme todisti jälleen kerran vastuuttomuutensa -
ja me saamme maksaa siitä. Menen heti huomenna tapaamaan häntä -
ja tarjoan hänelle suhteitteni avulla kestävää ratkaisua.
Asukkaidemme terveyden kanssa ei leikitä! Tai ainakaan minä en leiki!
-Miten tämä on mahdollista? -Hänen poikkeuslupansa on jäädytetty.
Jäädytetty? Tuosta vainko, ilman varoitusta? Hänen piti saada kansalaisuus!
Tiedän. Anomusta ei ole hyväksytty.
-Mikä oikein on ongelmana? -Herra Zantoko syntyi orpona.
Kansalaisuushakemus saa odottaa, kunnes alkuperäinen kansalaisuus on vahvistettu.
-Kauanko siinä kestää? -Luultavasti useita viikkoja.
Mitä hänelle sillä välin tapahtuu?
Hän on vapaa, mutta hän ei saa tehdä töitä.
Tässä on odotushuone, ja tässä vastaanotto.
-Te olettekin täällä. Tohtori Grenier. -Päivää.
Melko alkeellinen, mutta eiköhän tällä pärjätä.
Jos haluatte hyödyntää tilannetta ja kysyä vinkkejä tohtori Zantokolta...
En, mutta kiitos kuitenkin.
Hän lähti. Pyysin häntä odottamaan, mutta hän vain häipyi.
-Minne hän meni? -Tuonnepäin.
-Minne oikein menet? -Kas, Jeannot!
-Mikä sinun oikein on? -Minä kävelen!
-Kuka hoitaa lapsia? -Lapset itse. He eivät tarvitse minua.
Kukaan ei tarvitse minua, ei edes vaimoni.
-Tule kyytiin. Vien sinut kotiin. -Ei onnistu!
Minne oikein menet, Seyolo? Tule takaisin! Älä nyt ole hölmö!
Minä olen hölmö!
Tein kaikkeni, jotta minut hyväksyttäisiin, ja mitä siitä seurasi?
Se on totta, kielsin juureni.
Minä, orpo Biongosta...
Jeannot!
Rauhallisesti... Rauhallisesti nyt.
Annan sinun olla... Minä menen.
Olen jo poissa.
Rauhallisesti...
Äiti! Minä menen!
Haluatko varmasti nähdä matsin?
Vaikka kielsinkin jalkapallon, voin kyllä viedä sinut katsomaan peliä.
-Päivää. -Päivää.
Päivää!
Hienoa työtä, tohtori. Pikkuinen voi nyt hyvin.
Se on teidän ansiotanne, tohtori. Teidän tilanteenne on aivan kammottava.
Tehän olette kaikkien aikojen paras lääkärimme, ettekä saa tehdä töitä!
Jos haluatte tilaisuuden saada minut takaisin, äänestäkää Ramollua huomenna.
Tiedättehän, että lapset ovat valmistelleet sinne esityksen?
Odotamme näkevämme teidät ja vaimonne siellä.
-Niin, tietenkin. Nähdään pian. -Nähdään pian.
-Missä siskosi on? -Hän törmäsi kaveriinsa. Hän tulee.
Kaveriinsa?
Hän potkii aivan uskomattomasti.
-Kuka? -"Kuka"...
"Kuka"...
Missä hän oikein viipyy? Häneltä jää alku näkemättä.
Hyvä, Sivi!
Ei se mitään, Sivi! Teet kyllä vielä maalin!
SIVI MUSTA PANTTERI
Hyvin pelattu, poika. Hieno maali.
Bravo, Sivi!
Noin se tehdään!
Hyvä, Sivi!
Minun tyttäreni...
Nousemme hänen ansiostaan sarjaan. Tämä on mieletöntä.
Riittää jo.
-Haloo? -Mado? Seyolo täällä. Onko Anne siellä?
Ei, hän on ulkona.
Kerro hänelle, että Sivi on uskomaton jalkapalloilija!
Hän teki neljä maalia, neljä! Hän nujersi heidät.
Kunpa Anne olisi nähnyt sen...
Mado? Kerro hänelle, etten saa tehdä enää töitä vastaanotolla.
-Miksi et? -Tuota... Se on liian pitkä tarina.
Sano hänelle myös, että pyydän anteeksi ja olen pahoillani.
Ja toivon, että näen hänet huomenna. Onko selvä? Se on tärkeää!
-Selvä. -Se on tärkeää. Kiitos.
Sivi!
KUNNALLISVAALIT MARLYN ÄÄNESTYSPISTE
JEAN-MARC LAVIGNE YHDESSÄ MODERNIUTEEN!
TOIMIVA PORMESTARI RENÉ RAMOLLU
Oletteko valmiit, lapset? Mennään.
Kas, siinähän on mestarimme! Miten menee?
-Hienosti tehty eilen! -Mitä haluatte juoda? Talo tarjoaa.
-Siinä tapauksessa kolme minttujuomaa. -Siirryhän siitä!
Nyt on sitten se suuri päivä. Ettekö aio äänestää?
Mitä sekin hyödyttäisi? Ramollu on joka tapauksessa pulassa.
Tärkeintä on tietää, miten voit nyt. Ei kai lihaksia särje liikaa?
-Ei, kaikki on hyvin. -Ensi viikolla vastassa on Nouvion.
-Me luotamme sinuun. -Emme vain ole täällä enää ensi viikolla.
Mitä?
-Me lähdemme kylästä. -Mitä?
-Miksi ihmeessä? -Koska en voi tehdä enää töitä täällä.
-Minun on etsittävä töitä muualta. -Eikö Sivi voi siis pelata joukkueessamme?
Ei.
Älä murehdi. Pelaat sitten jossain toisessa lähiseudun joukkueessa.
Kaikki johtuu näistä vaaleista. Kun pormestari sai hankittua tänne lääkärin -
Lavigne on tehnyt kaikkensa estääkseen minua tekemästä töitä.
-Tälle on oltava jokin ratkaisu, mutta... -...mutta mikä?
Niin, mikä?
Äänestetään Ramollua!
Jos pormestaria ei syrjäytetä, hän varmasti tukee meitä.
Se kyllä auttaisi meitä. Minun pitää nyt viedä lapset heidän esitykseensä.
-Tulkaa. Kai tekin tulette sinne? -Tulemme.
-Äänestämisen jälkeen. -Niin!
Nähdään kohta.
-Minkä äänestämisen? -Mennään äänestämään!
-Meidän täytyy äänestää! -En ole koskaan äänestänyt.
-Näytinkö tarpeeksi pettyneeltä? -Olit täydellinen, kultaseni.
-Muutammeko me oikeasti? -Nyt ainakin esitämme niin.
-Herra Gaillard, päivää. -Päivää.
Halusimme hyvästellä teidät, tai etenkin Sivi halusi sanoa jotain.
Kiitos, herra Gaillard, koko sydämestäni. Olen ikuisesti kiitollinen siitä -
että luotitte minuun ja otitte minut Marlyn joukkueeseen.
Jätättekö te meidät?
Hyvät naiset ja herrat, kiitos, että tulitte tänne näin sankoin joukoin.
Äänestyspiste aukeaa vasta tasan kello 10, joten olkaa kärsivällisiä.
Hei.
Pormestari.
En ymmärrä, miksi kaikki tulivat näin aikaisin.
-Oletteko kunnossa? -Olen. Miten niin?
-Vaikutatte hieman oudolta. -En kai.
Olemme vain päättäneet lähteä.
Äiti!
Kultaseni...
Päivää.
Koska kaikki ovat ilmeisesti äänestäneet, voimme aloittaa.
Tarkennan vielä, että kaikki, mitä kohta näette -
on lasten itsensä keksimää ja luomaa:
loistavat lavasteet, upeat asut ja tietenkin koko kaunis tarina.
-Toivottavasti nautitte esityksestä. -Kiitos.
Pidättäkää hänet!
Lähdetään.
Taisimme saada äänestyksen tulokset, vai kuinka?
En saanut koskaan selville, oliko se näytelmämme ansiota.
Jos oli, minusta on vain oikein, että lapset auttavat vuorostaan vanhempia.
TUTKINTOTODISTUS LÄÄKETIETEEN LISENSIAATTI
Pian sen jälkeen Marlyn asukkaat ryhtyivät toimeen.
TOHTORI SEYOLO ZANTOKO
Nyt voimme elää vanhoiksi.
He allekirjoittivat vetoomuksen, jossa pyydettiin kansalaisuuden myöntämistä -
tohtori Seyolo Zantokolle.
Siten me saimme jäädä Marlyyn. Isäni piti palkata pian sihteerikin.
Hän ei ollutkaan kuka tahansa.
Tohtori Zantokon vastaanotolla.
Äitini löysi paikkansa hyvin nopeasti.
Hänen ansiostaan ihmisiä saapui ilman ajanvaraustakin.
Hänellä oli pieniä temppuja, joiden myötä asiakkaista tuli uskollisia -
ja johto pysyi motivoituneena.
Puhuiko joku munkeista?
Minä jo ihmettelinkin...
Vanhempani pysyivät uskollisina Marlylle koko loppuelämänsä.
Ja vaikka äitini ei saanutkaan koskaan nukuttua isäni takia -
ajan myötä heistä tuli erottamattomat.
Aivan kuten isästäni ja hänen potilaistaankin -
joista hän huolehti viimeiseen päiväänsä asti.
Kun näin hänen potilaidensa saapuvan hautajaisiin -
tuntui siltä, kuin isä olisi antanut kaikille saman ajan.
Viimeisen ajan.
Se osoitti sen, mitä hän oli aina halunnut -
ja mikä oli muuttunut rakkaudeksi.
Yksinkertaiseksi rakkaudeksi, joka osoitti, että tämä oli meidän kotimme.
Eikö olekin kaunista?
Seyolo Zantoko kuoli 30. elokuuta 2009 auto-onnettomuudessa.
Vuonna 2008 hän sai kunniamerkin ansioistaan Picardiessa.
Anne toteutti lopultakin unelmansa ja muutti asumaan Brysseliin -
lähelle Matongen aluetta serkkujensa lähistölle.
Sivi ja Kamini valmistuivat molemmat sairaanhoitajiksi.
Sivi harjoittaa ammattiaan Brysselissä. Kamini on nyt koomikko Lillessä.
Vuonna 2006 hän teki lapsuuskylänsä kuuluisaksi hitillä "Marly-Gomont".
Suomennos: Maria Uusitalo BTI Studios