BASERT PÅ EN SANN HISTORIE.
NASJONALT DIPLOM DOCTOR MEDICINAE
LILLE - 1975 MEDISINSK FAKULTET
-Hvem? Presidenten? -Ja!
Han har gått med på å møte deg. Jeg jobber som advokat for ham nå.
Han elsker meg. Eller enda bedre.
Han spiser fra hånden min.
Best du passer hånden din, da.
Tenk det! Du, en foreldreløs fra Biongo,-
-personlig lege for President Mobutu!
For ikke å snakke om lønningen og villaen som følger med!
En slik sjanse får man bare én gang i livet, Seyolo.
Bli med meg, Rosa. Jeg skal ta deg med til Paris. Vi skal leve det gode liv.
Nei, for stressende.
Hvor drar du?
-Jeg vet ikke enda. -Tilbake til Zaire?
Nei. I hele mitt liv har jeg sett hvordan makthaverne utnytter befolkningen.
Jeg vil gjerne bli, men jeg trenger statsborgerskap.
Da kan du se hvordan vi utnytter Afrika!
Jeg har ikke giftet meg enda.
Se! Fyren fra i fjor.
-Hvem er det? -Ordfører i en gudsforlatt by.
Han kommer hvert år i håp om å finne en idiot som vil dra dit.
Hvis du drar dit, Seyolo, så får du statsborgerskap som gave.
-Er det ekte? -Like ekte som alle de andres.
Er du ikke fransk?
Jeg snakker flytende fransk, jeg har studert i Frankrike.
Dere kan sikkert gjøre et unntak for nasjonaliteten min.
Situasjonen i landsbyen er viktigere.
Dette er latterlig, det går aldri.
Hver eneste lege jeg har spurt, har takket nei...
Jeg skjønner ikke hvordan du...
Jeg leter etter en som vil etablere seg der, som vil leve der.
-Selvsagt! Jeg tar med familien. -Familien?
Selvsagt. Jeg vil gi barna mine de beste framtidsutsiktene de kan få.
-Familien din vil ikke like seg der. -Hvorfor ikke? Det er Frankrike!
Nei, det er ikke Frankrike.
Det er på landet. Det er kaldt der.
Det regner, det er sølete, det skjer ingenting der.
God kveld.
Jeg forstår ikke. Hvorfor prøver du ikke å overtale meg til å komme?
Er det fordi jeg er svart?
Folk i Marly-Gomont har aldri sett svarte mennesker.
Og? En dag må de jo gjøre det.
VELKOMMEN TIL MARLY-GOMONT
-Hallo? -Hallo?
-Hvem er det? -Seyolo!
Anne! Det er Seyolo!
-Er det Seyolo? -Ja!
-Seyolo! -Elskling? Hør her.
-Jeg har tatt en viktig avgjørelse. -Ja?
-Vi skal bo i Frankrike. -Han vil vi skal bo i Frankrike.
I en landsby nord for Paris.
Paris? Det forandrer saken! Det skulle du ha sagt!
Hørte dere det, unger? Vi skal flytte til Paris med pappa!
Det ligger litt lenger nord.
Shopping! Champs-Elysées!
-Det er ikke i Paris. -Pappa?
Sivi, er det deg, vennen?
Hva med finalen i turneringen?
Ikke vær redd, du kan spille for et lag der.
Hvis du er god, kan du til og med spille for Frankrike.
Har du sett mange svarte på landslaget?
Og vennene mine? Alle vennene mine er her.
Ikke vær redd, Myggen. Du får nye venner.
Paris!
Det er ikke i Paris!
Horestrøket! Pigalle!
Takket være deg er min er min datter sikret.
Du kan ta deg en elskerinne.
Det er ikke så nøye, jeg har hatt mange elskerinner.
Bare vær forsiktig! Det man ikke vet, har man ikke vondt av.
På kongolesisk vis.
Han snakker om flørtene sine. Det han ikke sier,-
-det er hvor deprimert han ble da jeg hadde et sidesprang.
Jeg blir den lykkeligste dama i Frankrike! Jeg skal til Paris!
Hallo?
Hør her, elskling, det er ikke i selve Paris...
Er det Eiffeltårnet? Du løy for oss!
-Jeg forklarte at det ikke var Paris. -Helt øde! Det er verre enn Zaire!
Slutt å kakle som en høne.
Og det regner. Jeg fryser.
-Hei! -Hei!
-Oppfør dere, det er ordføreren. -Jeg så ikke at klokken var så mye.
Bonjour, madame! Hei unger.
-Hyggelig å treffe deg! -Velkommen til Marly-Gomont!
-Ligger sentrum i den retningen? -Ja, jeg skal vise dere. Gi meg den.
-Gikk reisen fint? -Ja, takk.
Jeg ville ha hentet dere med bil, men det er vakrere til fots.
Det er vakkert når himmelen forandrer seg slik.
Som vi pleier å si: "Regner det, så blir det regnvær."
Går det bra, madame?
Ikke skli i sølen!
Jeg elsker utsikten herfra, man kan se klokketårnet.
Kirken vår er fra 1000-tallet, den er forsterket mot inntrengere.
Hvorfor skulle noen invadere dette stedet?
Til høyre der ligger legekontoret.
Dette er stortorget.
Stortorget?
Du bør se det på markedsdagen. To ganger i uken...
Så flott. Hørte du det, elskling?
-Unnskyld? -Nei, ingenting.
Jøss, hva er dette for noe?
-Mireille, kom! Du vil ikke tro det. -Hva er det?
Det står noen svarte over gaten sammen med ordføreren.
-For noe tull! -Det er sant! Kom og se!
Toalettet... Koselig, ikke sant? God planløsning.
-Tenn i ovnen, så forsvinner fuktlukten. -Selvsagt.
Jeg har glemt det aller viktigste.
Kom og se, småen. Dette kommer du til å like.
Denne vil gjøre det enklere for deg å dra på legebesøk.
Ikke splitter ny, men solid. Tro meg.
Hun er vakker.
Solid som en stein!
-Jeg skal reklamere for deg. -Det er snilt av deg.
Og... Kommer det til å gå bra?
Ja, ikke bekymre deg.
-Hun virker litt... -Unnskyld?
Jeg kommer innom legekontoret denne uken.
Vi får krysse fingrene. På gjensyn!
Fint, ikke sant?
Hvorfor i all verden har du dratt oss hit?
-Ingen bygninger eller butikker! -Det er kaldt!
-Elskling... -Du får aldri kalle meg det igjen!
Jeg har midlertidig arbeidstillatelse, men snart får jeg papirer.
Da kan jeg åpne legekontor i Paris.
Jeg må jo starte et sted.
Vi er heldige som kan bo i Frankrike. Alt er mulig her!
Barna vil gå på skole og få seg venner.
Det er en liten landsby, de vil integrere seg lett.
-Jeg vil sove med jakken på. -Det er ikke så kaldt.
Jo, det er kaldt!
Skolegang i Frankrike... Vet dere hvor heldige dere er?
Er dere flinke, kan dere gå på de beste skolene. Bli Frankrikes president!
Da jeg var barn, hadde jeg ingenting, verken far eller mor.
I dag er jeg lege. Det er ikke et mirakel, det er fordi jeg har arbeidet hardt.
Hør på hva læreren sier. Ikke sett dere bakerst og snakk i timene.
Kommer dere hjem med dårlige karakterer, vil dere angre.
Man trenger studier for å bli noe, særlig når man er svart.
Hvorfor er det vanskeligere når man er svart?
Kom igjen, unger. Dere må ikke komme for sent.
Ha en fin dag.
Ha det. Ha en fin dag på jobb.
Jøssenam, idioten hadde rett.
Jøssenam!
-Hei! -Jøssenam!
Jøssenam. Jøssenam, alle sammen.
Hils pent på damen.
Her har vi de to nye elevene. Jeg er Mme Chafouin, skolens rektor.
-Hva heter du? -Kamini.
Gå og lek med de andre skolebarna.
Kom igjen, still dere på rekke!
Ingen som vil stille seg ved siden av de nye?
Nei, de lukter bæsj.
Stille! Jeg aksepterer ikke en slik holdning i klasserommet!
Vær så god.
Jøssenam!
Hva er det? Hva er problemet? Har dere aldri sett en svart kvinne før?
-Er det noen her? -Ja, jeg kommer.
Ordføreren sa vi hadde fått en ny lege. Jeg kom for å hilse på deg.
Det gjorde du rett i.
Seyolo Zantoko.
Slapp av, slapp av. Sånn, ja.
Reis deg opp, la meg undersøke deg.
-Det går bra. -Du kan ikke bære alt det, la meg...
Det er snilt av deg, men det går bra. Det går bra.
Madame, jeg kan ikke la deg gå slik? Du er dårlig. La meg følge deg hjem.
Jeg klarer det fint alene. Unnskyld meg.
Dr Zantokos kontor.
Stemmer. Kan jeg få adressen din?
Malenquin-gården? Malaquin? Ok, Malaquin.
Ja, god dag?
Kom tilbake!
Hallo, mamma.
Det er Nanou!
Så godt det er å høre stemmen din.
Ja!
Paris? Akkurat slik som jeg hadde forestilt meg det.
Eiffeltårnet, butikker, nydelige klær...
Og fullt av mennesker.
Sånn er det i Paris.
Monsieur Malaquin?
Dr Zantoko!
Vi snakket sammen på telefonen.
Beklager at det tok så lang tid. Jeg slet litt med å finne fram.
Monsieur... Monsieur Malaquin?
Forsvinn!
Forsvinn fra åkeren min!
Svin!
Det smaker ingenting.
Jeg ville kjøpe krydder, men de hadde det ikke.
-De behandlet meg som en svart. -Hva så? Du er jo svart, ikke sant?
Det er forståelig. Vi har nettopp kommet, de kjenner oss ikke.
Vi må anstrenge oss, hvis vi vil de skal like oss.
-De kalte meg svarting. -Meg kalte de hottentott og banan.
-Hvem kalte deg det? -Alle sammen.
Det er ikke mulig...
Dere må forsvare dere. Neste gang, gi dem et slag på tygga.
Nei, vold løser ingen problemer, det er noe idioter tyr til.
Jeg dro for å se til en pasient, og han skjøt etter meg.
-Er det sant? -Ja.
-Hva gjorde du? -Hva tror du? Jeg kastet meg på bakken.
-Flyktet du? -Ja.
Som en hare?
Ja, som en hare.
-De vil aldri ha meg med på fotballaget. -Desto bedre.
Du kan briljere med studiene i stedet.
-Men pappa! -Hva?
Svarte kan mer enn å danse og spille fotball. Fotball er for de dumme.
-Mamma, kan jeg gå fra bordet? -Ikke snakk lingala!
Vi er i Frankrike, vi snakker fransk!
Hei! Hva kan jeg hjelpe den lille damen med?
Dette er kål. Det er veldig godt.
Jeg har agurker også. A-GUR-KER.
Purre! Det er veldig godt.
-Jeg er ikke en idiot! -Er det noe i veien, kjære?
God dag, dr Zantoko! Har du hatt noen pasienter?
-Alt vel så langt. -Godt å høre.
-Alt vel med familien? -Ja, takk.
Det var litt av en overraskelse.
Lavigne...
-Dette er dr Zantoko. -Hyggelig å treffe deg.
La meg gjette.
Senegal? Elfenbenskysten?
-Benin! -Zaire. Kinshasa.
-Men jeg har studert i Frankrike. -Ok.
Og så åpner du praksis her? Så morsomt.
-Landsbyen trengte en lege. -Vi har mast etter lege i tre år.
Ikke ta dette ille opp, men dette er den franske landsbygda.
Folk er vant til det de kjenner fra før.
Men seks måneder før valget, måtte du finne en løsning.
Men det viktigste for meg, er at vi har en lege.
Lykke til, og velkommen!
Ordfører...
Han antyder at jeg fikk jobben fordi du var desperat.
Jeg advarte deg. Det var du som ville komme.
Nå får du vise meg at det var riktig å ha tillit til deg.
-God kveld. Er det noe i veien? -Nei.
Ikke? Så kjør videre, da!
Jeg hadde tenkt å hjelpe deg.
Det stemmer at ordføreren har slitt med å finne en ny lege.
Lavigne utnyttet situasjonen.
Du er en avgjørende brikke i det kommende valget.
Jeg må vinne innbyggernes tillit.
Du må tilbringe tid sammen med dem.
Hvor da?
Hei!
Hva er det du drikker?
Calvados.
Det samme til meg.
Det er hyggelig her.
Takk skal du ha!
Den har snert.
Spiller dere dart?
Kan jeg få prøve meg?
-Saque ed din! -Unnskyld?
Du må saque ed din, gutt.
Som vi sier her, man må stå på. Saque ed din!
Sånn, ja!
Saque ed din!
For nybegynneren!
Seyolo Zantoko, hyggelig. Jeg er den nye legen.
Bonjour, monsieur. Seyolo Zantoko, den nye legen.
Denne runden er på meg.
Saque ed din!
Seyolo, mesteren.
Elskling!
Disse menn, som heltemodig kjempet mot inntrengerne,-
-som ofret sine liv...
-Hva gjør de? -Markerer våpenstillstanden 11. nov.
De hedrer alle de som døde under 1. verdenskrig.
...sitt lands stolthet.
La oss hedre dem med ett minutts stillhet.
-Se hvem som er her! -Så fint!
Hva er dette for et spetakkel?
Jeg tror det er ordførerens nye venner.
-Hva gjør dere her? -Vi vil se hvordan dere har det.
-Hvor kommer dere fra? -Fra Brussel, tre timers kjøretur.
Demp dere! Det er minnedagen!
Be for våre brødre som døde for Frankrike!
-Onkel Beki, skal vi følge etter deg? -Hopp inn!
Kjøkkenet er her inne.
Hvorfor er det så stille? Det er kaldt, la oss varme opp litt mat.
Kom igjen!
Det er onkel og tante Baheta. De ber og synger religiøse sanger.
-Stilig dress! Gucci-briller! -Og han?
Det er onkel Jacq de Monz. Han bruker bare merkeklær.
Skinner så sterkt at jeg ikke ser hva klokken er.
-Han må være rik. -Han har vært arbeidsledig i sju år.
Nå er det tid for Fumbwa!
Skål for familien Zantoko!
Det er best å stå bak Michel når det er hans tur.
Kanskje du bør skifte sko, Michel. De lager gode såler i dag.
Jeg har ikke lyst på andre såler.
Det var bare et forslag.
Jeg har kjøpt nye såler. Det føles bra.
-Noen som vil spille dart? -Klart det.
Når jeg bærer de kassene, hender det jeg mister følelsen i fingrene.
For meg er det det å stå hele dagen som sliter meg ut.
Det har prikket i brystet mitt en stund, det plager meg.
-En prikking? -Ja, inne i brystet.
Jeg kan undersøke deg på legekontoret.
Jaså?
-I morgen klokken 10? -Hvis du vil.
Endelig! Jeg har min første pasient i morgen!
Jeg kommer!
Hei. Jeg har med meg min bror. Dette er Dede.
Hei, Dede. Bare gå inn.
Pust dypt.
Ok, det er litt arytmi. Helt ufarlig, ikke noe å bekymre seg for.
Det var godt! Din tur, vis ham greia di.
-Vent... Hva gjør du? -Det er rumpa mi, baken.
-I så fall bør du gå ut, Bernard. -Vi er brødre, vi deler alt!
Greit...
Du har hemorroider, og en fin koloni med flatlus.
-Hva holder han på med? -Ser på rumpa til en mann.
-Kan du gjøre noe med denne tannen? -Nei, da må du gå til tannlegen.
-Hull i alle tennene, og én betent. -Men jeg pusser dem en gang i uken!
Mens Dede, han pusser dem aldri.
Det blir 19 francs.
-Dere får det dekket. -Vi er ikke idioter.
Hadde jeg visst vi måtte betale, hadde jeg gått rett til dr Vinquier.
Han tar oss ikke for noen idioter.
Så du det, Sivi?
Er det mulig! Anne, ungene ser på tv igjen!
-Nei, pappa! -Har dere ikke noe bedre å gjøre?
Dere har bøker på rommene deres.
Høy feber.
Utvidede pupiller.
Ånde...
Dårlig ånde. Det er mer alvorlig enn jeg trodde.
Du lider av alvorlig grettenhet.
Det krever rask behandling. Og det finnes bare én kur.
En kur som bare jeg kan gi deg.
Den er veldig effektiv.
Jeg lurer på om folk her noen gang vil få tillit til meg.
Det ordner seg. Ikke bekymre deg.
-Hva om det ikke gjør det? -Så har du i hvert fall forsøkt.
En telefonregning på 3568 franc! Men vi ringer jo aldri til noen.
-Vi ringer jo litt... -Ikke til Kinshasa!
Nei, nei, nei. Jeg vil klage på dette skriftlig.
Nei, du har ikke gjort det.
Jeg visste ikke at det var så dyrt.
Er du fra vettet? Hvordan skal jeg klare å betale det?
Jeg snakker i telefonen fordi ingen vil snakke med meg her!
Vi skulle ha blitt hjemme. Der hadde vi det bra, vi var lykkelige.
Det heter fotball, svarting.
Jeg foreslår at vi tar avgjørelsen når vi har fått alle anslagene.
Nå er Monsieur Zantoko her, vi får drøfte den medisinske situasjonen.
Personlig mener jeg at situasjonen er verre enn før.
Folk kjører fortsatt milevis for å se dr Vinquier.
-Vi kan ikke fortsette slik, uten en lege. -Du har visst glemt meg.
Nei, men beboerne her har det.
Jeg har ingenting imot deg, men det er et faktum. Folk her...
Jeg beklager, men de er redde for deg.
Jeg må vedkjenne at det er vanskelig. Jeg er her i dag for å be om støtte.
Jeg vet at dere har innflytelse på folk her.
Hvis dere kommer til legekontoret, vil sikkert andre følge etter.
Du får ikke folks tillit ved å tilbringe dagene i baren.
Monsieur Zantoko, du var så heldig at du fikk studere i Frankrike.
Tror du ikke folk i ditt eget land har mer behov for deg?
Her setter vi folks helse i fare.
Kanskje du bør se etter en erstatter, ordfører? Det tar deg lang tid.
Vel, vi får vente på valget.
Vi kan klare det. Jeg trenger bare litt tid. Gir du opp, taper du uansett.
Du kan prøve til over julen.
Kan jeg få økonomisk hjelp fram til da? Jeg skal betale tilbake.
Beklager, det kan jeg ikke i min situasjon.
Seyolo, varmen er av, du må helle olje på kjelen.
Slutt å sparke ball! Hva sa jeg til deg? Ikke mer fotball!
Spis noe, elskling.
-God natt, unger. -God natt, pappa.
Pappa? Er du en ordentlig lege?
-Ja, hvorfor spør du om det? -På skolen sier de du er en heksedoktor.
De sier at det ikke finnes noen svarte leger.
Bare vent og se, snart vet de at det gjør det.
Sov godt, ungene mine.
-Hvor er lærlingen min? -Her!
-Hvor begynner vi? -Vi tar det fra starten av.
Sånn!
-De er elendige! -Vis dem hva du kan.
Jeg får ikke lov, pappa sier fotball er for idioter.
-Jenter kan ikke spille fotball. -Ingen spurte deg, brilleslange.
-Hei. Hva heter du? -Sylvie, men alle kaller meg Skorpa.
Jeg liker Sylvie bedre.
Jeg er utslitt.
-Har du hatt pasienter? -Noen få.
Så fint!
-Hva er den lukten? -Jeg vet ikke.
-Du stinker ku. -Synes du?
Eller det som kommer ut av baken til kua.
Å, nå vet jeg det. Jeg behandlet noen bønder i dag.
-Det forklarer saken. -Jeg tar et bad.
Ja. God idé.
Elskling, nå er det middag. Kommer du?
Ha en fin dag, elskling.
-Glad i dere! -Pappa!
Unger, hent skolesekkene deres. Nå kjører vi!
Følg etter den bilen, er du snill.
-Fortere! -Det er unger i bussen!
Jeg mister ham!
-Sving til høyre! -Jeg stopper her.
-Hva? -Dette er ikke skoleveien.
Stopp!
-Er du gal? -Ikke begynn! Følg etter den bilen!
Hva gjør du her?
Og du? Hva gjør du oppå den der?
-Jeg jobber. -Som bonde? Hvorfor sa du ingenting?
-Jeg ville ikke bekymre deg. -Jeg trodde du hadde en elskerinne!
-Hva? -Det er din feil, du sniker deg rundt.
-Sniker? -Ja, i stedet for å si at vi er blakke.
Jeg utnytter tiden. Kanskje vi blir nødt til å dra etter jul.
Vel, da drar vi, dr Zantoko.
Hei, Jeannot.
Mine herrer.
I kveld vil jeg løfte glasset for min nye ansatte, Seyolo.
Han måtte ta en jobb på gården fordi han ikke har pasienter.
Og et råd til dere som vil dyrke noe annet til neste år.
Idiotien trives veldig godt i jorden her.
Her vokser idiotene som ugress. Skål.
Ha en fin kveld.
-De sier han utfører aborter. -Det er ikke sant!
Går han imot Guds ord?
Men på den annen side, hvis Gud skapte min kone...
Hva skal vi gjøre hvis det skjer noe? Vi har ingen!
Hva vet dere om han er god eller dårlig!? Der har ikke prøvd ham!
Han har samme diplom som franske leger.
Ta en titt i speilet! Og hva er det språket dere snakker?
Det er ikke fransk. Ungene mine snakker bedre fransk enn dere.
Dere fortjener ikke at han pleier dere.
Det stinker Camembert av ånden deres!
Gjeng med idioter!
-Hei, alle sammen! -Pappa!
God dag, Monsieur.
Pappa, dette er Sylvie.
Kamini fortalte meg at du er lege.
-Du kan gjøre noe, ikke sant? -Selvsagt kan jeg det.
Fort, kom og se!
-Se, så fint det er. -Oi!
Kom igjen, få på dere klærne.
Jeg skal beskytte huset mitt mot banditter som dere!
Kom inn, det er kaldt! Dere kommer til å bli syke!
Kom inn, det er kaldt!
Nå tar vi mamma!
Nå, bandittene mine...
La meg nå se...
Jeg visste ikke at jeg hadde en søster til.
Hva gjør du der?
Gå ut, Kamini!
-Har alle pakken sin? -Ja!
-Damene også? -Ja!
-Ok... -God jul!
Mado, denne var fra deg.
I februar kommer dere til Brussel.
Det skulle vi gjerne ha gjort, men vi har ikke råd til det.
-Legekontoret er ofte tomt. -Tomt?
-Alltid tomt. -Blir ikke folk her syke?
Jo, forrige uke gikk det en influensaepidemi.
Hele landsbyen stoppet opp.
Alle dro til legen i nabobyen.
-Hvorfor det? Er de rasister? -Jeg vet ikke...
Folkens, nå setter vi oss til bords!
-Elskling? Er alt i orden? -Ja, alt er fint.
Jeg beundrer dere. Jeg kunne ikke ha bodd her, det er altfor kaldt.
-Jeg er frysende. -Du er en frysepinn, mener du!
Jeg synes også det er kaldt.
Ærlig talt, Anne, savner du ikke Zaire?
Og dere, unger? Savner dere Zaire?
Ja, selvsagt.
Det er helt normalt, vi har jo nettopp kommet.
Vi så etter Galeries Lafayette, men vi så det ikke.
Ikke ta det ille opp, men for oss-
-virker Mali-Godon som en annen planet.
Jeg tror deg. Men det er fint å oppdage en annen verden.
Hvis dere får hjemlengsel, så er dere alltid velkomne. En overraskelse.
-En Hollywood-villa! -Hvor mange soverom?
Nok til hele familien, og luftkondisjonering på hvert rom.
Villa Prestige, gratulerer.
Kjøpt med penger tjent på folkets blod og svette.
Ikke vær sjalu, Seyolo.
Du kunne ha hatt det samme. Du ville ikke ha jobben.
-Hvilken jobb? -Personlig lege for president Mobutu.
Har han ikke fortalt det?
Vil du jeg også skal være korrupt? Vi kom hit for ungenes skyld.
For ungene? Vi er her for din skyld, du tenker bare på deg selv.
Det er ikke sant! Vi vil gi dem en god framtid, god skolegang!
God skolegang? Sivi slåss hele tiden, de mobber henne dagen lang.
-Vet du at hun fikk melding med hjem? -Hva? Du forteller ingenting!
Så du kan tyrannisere dem enda mer?
Ingen tv, ingen fotball, vi får ikke engang snakke lingala!
Du skjulte sannheten for meg.
Du kunne ha blitt en stor lege i Kinshasa.
I stedet jobber du som bonde her. Jeg vil du skal gi meg et løfte her.
Selv om du begynner å få pasienter, så skal vi dra herfra.
-Jeg lover. -Halleluja, Gud være lovet.
Vi feirer Jesu fødsel, nå går vi i kirken.
Kirken? Nei, det er ingen god idé.
Har du tenkt å stoppe oss fra å gå i kirken?
La oss synge sammen.
Seyolo? Seyolo! Hva feiler det deg?
Kan vi ikke synge i julen?
I flere uker har jeg gjort alt for at folk her skal akseptere oss.
At de skal se på oss som vanlige mennesker.
-Hva skjer, Seyolo? -Vanlige mennesker...
Er vi ikke vanlige mennesker?
Han skammer seg over røttene sine!
Nei! Jeg vil bare at de skal se at vi er som dem.
Jeg vil helst ikke at vi synger afrikansk gospel for dem på selve julaften!
-De er våre brødre. -De tror på Jesus.
Herren elsker alle sine lam.
Hvis du vil ha pasienter, så må du be til Gud.
Hva skal jeg gjøre? Jeg trenger et mirakel.
Seyolo, fort! Min kone er veldig dårlig! Du må gjøre noe! Han kommer.
-Hvem kommer? -Barnet! Det kommer for tidlig.
Kom.
Elskling, legen er her.
Ikke du!
Ikke ham, sa jeg.
Ro deg ned. La meg undersøke deg.
-Ikke rør meg! -I kveld er det barnet det handler om.
Nettopp! Jeg kan ikke la deg røre barnet mitt.
-Hold henne i hendene. -Rører du meg, så biter jeg!
-Hvis det gjør vondt, må han hjelpe deg. -Det gjør ikke vondt!
Ro deg ned.
-Ro deg ned, madame Quinquin. -Slipp meg!
Fjern de skitne hendene dine! Ikke rør meg!
-Vær så snill, vennen. -Det er setefødsel.
-Hun må på sykehus! -Det rekker hun ikke.
Hun kan få blødninger. Hent varmt vann, såpe og et håndkle til.
Skal du ta imot barnet?
-Ja, enten du vil det eller ei. -Nei, aldri! Stikk!
Ro deg ned! Både ditt og barnets liv står i fare! Hører du meg?
-Her, doktor. -Ikke vær redd, det går bra.
Her.
Nei, dette er ikke øyeblikket for det!
Jeg er vant til dyrene, men dette...
Er du klar?
-Jeg teller til tre, og du presser. -Jeg hater deg!
En, to og tre!
Slyngel!
Ja, det er veldig bra!
-Bajas! -Veldig bra. Press!
Igjen!
-Jævla idiot! -Sånn, ja!
Tenk på meg!
Kom igjen, nå! Saque ed din!
-Hva sa du? -Saque ed din.
-Kom igjen. -Ok.
Jeg skal saque ed din!
Press!
Der, ja!
Legg hånden din på magen hennes.
Press!
Og slapp av. Pust ut.
...to, tre og press!
Pust!
Bra! Det er veldig bra!
Press! Ikke gi opp!
Press!
-Her. -Takk...
Lille venn!
-Så vakker han er. -Ja!
Lille babyen min.
Takk.
Jeg hadde ikke klart det alene. Dere gjorde en flott jobb.
-Jeg er lei for oppførselen min. -Nei, ikke tenk på det.
Hva skal han hete?
Er ikke Felix vakker?
Kanskje vi burde kaste litt is på kona di?
Ordfører! Dette er for deg, min venn!
-Tre hurra for Seyolo! -Hurra! Hurra! Hurra!
-Ha det. -Vel hjem, doktor.
Ha det!
Hørte du det, pappa? De kalte deg doktor.
Hallo?
En time? Ja visst, la meg se.
Når passer det for deg?
Ja visst. Og hva var navnet?
Er det åpent?
Ja visst, bare kom inn.
Sett dere.
Jeg kommer straks.
-Skal jeg ta pillene på tom mage? -Ja, det stemmer.
-På gjensyn. -På gjensyn, doktor.
Jeg er lei av denne medisinen!
Du kan slutte å ta den, men da må du ta fem runder i hagen hver dag.
Begynn med hagearbeid igjen, så du kan gi meg blomster.
Det er mennene som skal komme med blomster.
Ja, folk kommer til legekontoret!
Han er glad, han har gjenvunnet selvtilliten.
I Brussel blir det lettere.
Forresten, Mado, har du sendt meg annonsene?
Jeg gleder meg til å komme å se det. Ja, jeg har tatt lappen.
Selvsagt kan jeg kjøre!
Første gir.
Skift gir, madame Zantoko!
-Jeg gjør jo det! -Nei!
Det er jo det jeg gjør!
Nei, du bremser! Det er den andre pedalen.
Nei, det er gassen!
Kom igjen, madame Zantoko. Skift gir.
-Slipp pedalen forsiktig. -Vi beveger oss!
Ja, det er det som er poenget med en bil. Sånn, ja! Kjør!
Sånn, ja!
Kan jeg være ærlig med deg? Dette vil ta tid.
Hvis du har mistet alle legeregningene, så blir det vanskelig.
De må være der et sted.
Se ordentlig etter.
Hvorfor har du ventet så lenge med å registrere deg?
Jeg forstår meg ikke på det.
Her, jeg har dette også.
-Et lite glass vin? -Nei takk.
-Ser ut som ordføreren har lykkes. -Jeg ville aldri ha satset på en svart.
Han er veldig hyggelig. Kona gikk til ham, hun likte ham.
Det er ikke mulig! Det er snakk om en afrikansk lege!
Det er en skam for fransk medisin.
Vi må gjøre noe, valget nærmer seg.
Vi trenger informasjon om denne fyren.
Skatt, vi serverer drinkene inne. Det begynner å regne.
Kom igjen, vi går inn, folkens!
Hallo?
Ja, jeg kommer.
Mer energi! Lavigne, jeg kan ikke høre deg telle!
Mathilde!
Kom igjen!
Ok, det holder. De som vil spille fotball, danner lag.
Dere andre kan bli med meg, vi skal hoppe tau.
Kom igjen, fort dere!
Vent, gutter. Har dere lyst til å spille fotball?
Ja, ok.
-Hva gjør du? Stikk. -Vi vil spille mot dere.
-Nei takk, vi har en kamp. -Er dere redde, eller?
Svartingen har virkelig lyst på juling.
Claude? Det er Bernard.
Kom til skolen med en gang!
Fort deg!
Heia, Sivi!
Når du har to venstreføtter, så er det bedre å hoppe tau.
Kom igjen, Sivi!
Jeg visste at du ville klare det. Helt fra den dagen jeg så deg i baren?
Du må være veldig stolt av din mann.
Ja, men det sier jeg ikke for ofte, da blir han innbilsk.
Jeg har alltid stolt på ham. Han har vist hva han kan.
Jeg er sikker på at ingenting kan stoppe ham i en storby.
Vi skal nok flytte til Brussel.
Har du ikke fortalt henne det? Vi har enda en grunn til å skåle.
Det gjenstår å ordne noen formaliteter,-
-men din mann vil få fransk statsborgerskap om noen få dager.
-Det er ikke sant. -Han kan åpne sin egen klinikk her.
Har du tatt imot tilbudet?
-Selvsagt! -Naturligvis.
Unnskyld meg, jeg må gå.
-Elskling... -Ikke rør meg!
Mamma, hvor skal du?
Tante Selipa er syk, hun trenger meg.
Dere må være her hos pappa. Ok?
Ser dere neste uke. Oppfør dere pent.
Hvordan skal jeg klare både legekontoret og barna?
Hvis du vil bo her, må du ordne det slik at de kan besøke deg.
Søren, jeg har glemt sjekkheftet.
-Unnskyld? -Jeg glemte sjekkheftet.
Det gjør ingenting, du kan betale meg neste gang.
-Monsieur Zantoko? -Ja.
Du må bli med oss på stasjonen. Du er under arrest.
Mine damer og herrer, kontoret er stengt inntil videre.
Hva gjelder transport, så vil jeg personlig gjøre alt jeg kan-
-for å få flere bussavganger.
Hvis vi vil modernisere Marly,-
-må vi gi befolkningen mulighet til å komme seg rundt.
Apropos ballet den 14. juli, så foreslår jeg...
Unnskyld.
Å nei!
Unnskyld, jeg...
Jeg har akkurat fått vite at dr Zantoko har blitt arrestert.
Han har ikke lenger lov til å virke som lege i Frankrike.
Nok en gang er vi altså uten lege.
Vent, alle er enige i at situasjonen er uholdbar.
Den sørgelige ordføreren har skuffet igjen, og vi må betale prisen.
Takket være kontakter, har jeg en varig løsning. Jeg møter ordføreren i morgen.
Man kan ikke leke med folks helse!
Jeg vil i hvert fall ikke gjøre det!
Hvordan er det mulig?
Dispensasjonen fra helsedepartementet er suspendert.
Suspendert? Bare sånn uten videre? Uten forvarsel?
Bare dager før han fikk fransk statsborgerskap?
Søknaden ble ikke fullstendig utfylt.
-Hva er problemet? -Monsieur Zantoko er foreldreløs.
De krever bevis på nasjonaliteten hans.
-Hvor lang tid tar det? -Flere uker.
Hva skjer i mellomtiden?
Han kan gå, men han kan ikke arbeide før dette er ordnet opp i.
Dette er venterommet.
Her er kontoret.
Er du her, Seyolo?
-Dette er dr Grenier. -Hei.
Det er veldig enkelt, men det holder nok.
Hvis du har noen spørsmål til dr Zantoko...
Nei takk, det trenger jeg ikke.
Han dro. Jeg ba ham vente, men det ville han ikke.
-Hvor dro han? -Den veien.
Hvor skal du?
Hei, Jeannot!
-Hva går det av deg? -Jeg går.
-Hvem er hos ungene? -De er alene, de trenger meg ikke.
Ingen trenger meg, selv ikke kona mi trenger meg.
-Kom, jeg kjører deg hjem. -Ikke tale om!
Hvor går du? Kom tilbake. Ikke vær dum!
Jeg er dum!
Jeg gjorde alt for å bli akseptert. Og hva er resultatet?
Det er sant, jeg skammer meg over røttene mine.
Jeg, den foreldreløse fra Biongo.
Forsiktig...
Ikke røre seg...
Jeg går...
Jeg er borte.
Forsiktig...
Mamma!
Jeg kommer til å dø!
Vil du virkelig se kampen?
Vi kan se en kamp, selv om jeg vil forby deg å spille.
-Hei. -Hei.
Bra jobbet, doktor. Vesla er helt fin nå.
Det er takket være deg, doktor.
Det er forferdelig, det som skjer.
Du er vår beste lege noensinne, og så vil de ikke la deg arbeide.
Hvis dere vil ha meg tilbake, må dere stemme på Ramollu i morgen.
Ungene har forberedt en forestilling for anledningen.
Så vi håper du og din kone vil komme.
-Selvsagt. Vi ses. -Vi ses.
-Hvor er din søster? -Hun traff en venn. Hun kommer.
En venn?
Et fantastisk spark!
-Hvem da? -Hvem!
"Hvem da?"
Hva holder hun på med? Hun går glipp av starten.
Heia, Sivi!
Det gjør ingenting, Sivi! Du kommer til å score!
SIVI DEN SVARTE PANTEREN
Godt spilt, gutt. Fint mål!
Bra, Sivi!
Det er datteren min!
Takket være henne, rykker vi opp.
Det er fantastisk.
Det holder.
Mado? Dette er Seyolo. Er Anne der?
Nei, hun har gått ut.
Si til henne at Sivi er en fantastisk fotballspiller!
Hun scoret fire mål. Ja, fire! Hun knuste dem!
Om bare hun hadde sett det...
Mado, si til henne at jeg ikke kan jobbe på legekontoret lenger.
Hvorfor ikke?
Det er en lang historie.
Si til henne at jeg er lei for det.
Og at jeg håper jeg ser henne i morgen.
-Ok? Det er viktig! -Ok.
Det er viktig. Takk.
MARLY VALGKONTOR
JEAN MARC LAVIGNE SAMMEN FOR DEN MODERNE TID
EN BORGERMESTER SOM GÅR TIL VERKS RENÉ RAMOLLU
Er dere klare, unger?
Kom igjen.
Der har vi mesteren vår!
Hvordan går det?
Flott innsats i går!
Drinkene er på huset.
Da tar vi tre limonader.
Flytt deg litt!
Er dette den store dagen?
Skal dere ikke stemme?
Uansett, så er Ramollu i trøbbel.
Det viktigste er hvordan du har det. Er du lemster i dag?
-Nei, det går bra. -Neste uke møter vi Nouvion.
Neste uke er vi dessverre ikke her lenger.
Hva sier du?
-Vi må flytte fra landsbyen. -Hva er det du snakker om?
Jeg får ikke arbeide her, jeg må finne jobb et annet sted.
-Kan ikke Sivi spille for oss? -Nei.
Ikke bekymre deg, du kan spille for et annet lag.
Om vi bare hadde sluppet dette valget...
Da ordføreren fant en lege, gjorde Lavigne alt for å hindre meg.
-Det må være en løsning, men... -Hva da?
Nettopp.
Stemme på Ramollu! Hvis vi beholder ordføreren, så støtter han oss.
Det vil hjelpe oss.
Vi må gå nå, ungene har laget en forestilling.
-Dere kommer vel, dere også? -Ja!
Etter å ha stemt. Vi ses senere.
-Stemt? -Vi skal stemme!
-Vi må stemme! -Jeg har aldri stemt!
-Virket jeg trist nok? -Du var perfekt, vennen.
-Skal vi virkelig flytte? -Vi må i hvert fall late som det.
Hei, Monsieur Gaillard.
Vi ville bare si ha det, særlig Sivi ville si ha det.
Tusen takk, av hele mitt hjerte.
Jeg vil alltid være takknemlig for at du lot meg spille på Marlys lag.
Skal dere forlate oss?
Mine damer og herrer, takk for det store oppmøtet.
Stemmelokalet åpner ikke før klokken ti.
Vær tålmodige.
Ordfører.
Hvorfor har de kommet så tidlig?
-Er alt i orden? -Ja, hvordan det?
Du virker litt underlig.
Vi har bestemt oss for å flytte.
Mamma!
Hei!
Det virker som at dere alle har gjort deres borgerplikt.
Jeg tror vi kan starte.
Bare en liten presisjon. Alt det dere får se,-
-er noe ungene har laget helt alene.
Alt fra flotte kulisser, vakre kostymer og en nydelig historie.
Jeg håper dere nyter forestillingen.
Arrester ham!
Jeg tror vi vet hva som blir valgresultatet. Ikke sant?
Jeg vet ikke om det var forestillingen som gjorde utslaget.
I så fall var det en riktig vending, at barna hjalp foreldrene sine.
NASJONALT DIPLOM DOCTOR MEDICINAE
Like etter mobiliserte folk i Marly.
Nå kan vi bli gamle.
De signerte et opprop for at dr Seyolo Zantoko skulle få statsborgerskap.
Og slik endte det med at vi ble værende i Marly.
Min far ble snart nødt til å ansette en sekretær.
Ikke en hvilken som helst sekretær...
Dr Zantokos legekontor, god dag!
Min mor fant seg fort til rette.
Folk kom uten time, hun hadde et eget lag med kundene.
Og hun motiverte ledelsen.
Var det noen som sa kake?
Hvorfor tok det deg så lang tid?
Foreldrene mine forble tro mot Marly i resten av sitt liv.
Og selv om min fars arbeid vekket mor hver natt,-
-så ble de helt uatskillelige.
Akkurat som min far og pasientene hans,-
-som han tok seg av helt til han døde.
Da jeg så alle pasientene som kom i begravelsen hans,-
-føltes det som om min far hadde gitt oss time samtidig.
Denne timen viste det han alltid hadde ønsket.
Noe som hadde forvandlet seg til kjærlighet.
En enkel kjærlighet-
-som fortalte oss at det var her vi hørte til.
Er det ikke vakkert?
Seyolo Zantoko døde 30. august 2009 i en bilulykke.
I 2008 mottok han hedersmedalje for tro tjeneste i Picardie.
Anne fikk endelig oppfylt drømmen om å bo i Brussel,-
-nær Matonge, ikke langt unna slektningene.
Både Sivi og Kamini er sykepleiere.
Sivi jobber i Brussel.
Kamini jobber som komiker i Lille.
I 2006 gjorde han oppvekststedet berømt-
-med internett-hiten "Marly-Gomont".