Преди много, много време,
имало една много красива принцеса на име Златокоска.
Една Коледа, докато украсявали елхата, Златокоска попитала майка си
дали могат да поставят. Коледната звезда на връх елхата.
Кралицата й обяснила, че Коледната звезда грее в небето
за всеки по земята.
И винаги ще е там, ако вярваш в нея.
Кралицата й подарила златно сърце, за да й го напомня вечно.
Ала кралският братовчед, Графът, също искал да стане крал.
А за да стане такъв, кралят и кралицата трябвало да умрат бездетни.
Той потърсил помощ от злата Вещица.
В замяна тя щяла да получи половината кралство.
Графът казал на Златокоска, че може да получи Коледната звезда
в замяна на златното сърце, което майка й е подарила.
Принцесата се промъкнала в тъмната гора, за да открие Коледната звезда.
Злата вещица я чакала в гората.
Омагьосала Златокоска и тя изчезнала.
Кралят претърсвал кралството за дъщеря си.
Но не могли да я открият.
Сърцето на Кралицата било прекършено и тя умряла от скръб.
Кралят проклел Коледната звезда
обвинявайки я за целокупното си нещастие.
Звездата изчезнала,
и смразяващ мрак се спуснал над кралството.
Но мъдрите пророци предсказали,
че ако Кралят намери Коледната звезда до 10 години,
принцесата Русокоска ще се завърне.
Десетте години почити изтекли.
Днес е Бъдни вечер.
И това е последната възможност за Краля да намери звездата.
За да може любимата му дъщеря да се завърне.
В горска хижа живеело малко момиченце.
Тя била пленница на банда крадци.
А най-голямото й желание било, да бъде свободна.
Соня, казах ти да измиеш пода!
Соня? Къде остави сребърните лъжици?
При другите сребърни прибори, които открадна вчера.
Забрави ли да ги излъскаш? - Не.
Ако искам да им взема добра цена, трябва да лъщят! Разбираш ли?
Къде тръгна? - Да излъскам среброто.
Долу, момиче! Залягай долу!
Мързелана!
Искаш да се отървеш от миенето на пода ли?
Никакъв шанс за това!
Докато отказваш да изработиш прехраната си, няма да излезеш от тук!
Няма да върша всичко сам, нещастници!
Стига си хленчил! Истинските крадци не хленчат.
Виж днешната плячка!
Махни се от пътя!
Давайте, давайте!
Виж каква хубава работа са свършили!
Не се ли чувстваш безполезна, като виждаш колко ценна можеш да си?
Предпочитам да крада, от колкото да мия пода!
Какво?
Хванете я! - Хийл!
Отивайте да я хванете! Вратата трябваше да се заключи!
Соня!
Хайде! Да я хванем!
Соня, гадна отрепка!
Соня, върни се!
Там! Няма да избягаш, Соня!
Само да те хвана, Соня!
До ковача!
Път!
Соня!
Къде се дяна?
Там!
Вече те пипнах! Соня!
Здравей, Петрина. Днес си очарователна.
ПЪТЕШЕСТВИЕ ДО Коледната звезда
Явно има симпатии към теб. - Мислиш ли?
Знай, че си популярна сред момчетата.
Ето я!
Хайде!
Няма да се измъкнеш!
Спрете!
Здравей, Петрина. - Здравей.
Виж! Направи го за теб.
Иди и вземи сирене от мазето.
Астрологът е жаден.
Първо сиренето! - Добре.
Снощи сънувах, че съм под този имел
и в стаята влезе хубава жена.
С руси, къдрави коси и сочни, червени устни, и...
Здрасти, Соня!
Май си намерихме нов следотърсач. Добро куче!
По-бързо момчета, прибирайте, преди да са ни видели.
Не си и помисляй!
Сега ме чуй! Прибирай шунката под дрехите.
Време е да се научиш, да крадеш храната си.
Не искам! Престане с кражбата или ще повикам стражата.
Дръж си устата затворена или...
Спрете! Стража! Крадци в замъка!
Стой на място! Спокойно!
Не бяхме ние!
Негово Височество...
Краля!
Ваше Височество!
Северин Аугуст Галаксий, излезте напред!
Най-добрият ни астролог? - Най-добрият на света!
Можете ли да откриете Коледната звезда? - Няма невъзможни неща.
Но може да отнеме време.
Чуйте...
Времето изтича, вие сте последната ми надежда.
Умолявам ви, като ваш крал
и най-вече като безпомощен баща...
Моля ви, помогнете ми.
Да видя дъщеря си отново. Искам Златокоска да се върне.
Не казах, че ще отнеме време, а че може да отнеме време.
Да не губим ценно време.
Можете ли да ни кажете къде е звездата?
Да.
Коледната звезда е в съзвездието "Жребче", Ваше Величество.
Къде? - В младото конче. Жребчето.
Разбирам... - Изминала е дълъг път.
До "Водна змия".
През "Муха".
Целият път до "Южна риба".
После е направила полукръг до "Пастир".
Вижте!
Останала е за малко до "Голямата мечка".
Не, момент...
До "Малък лъв".
Както подозирах.
Коледната звезда се отправила към Береника Египетска II-ра.
Коя?
Коледната звезда е в Кома, Ваше Величество.
Кома? Досега не съм я чувал тази.
Там е, точно до Голямата мечка и М64.
Колко бързо можете да я върнете?
Какво искате да кажете? - Трябва да я върнете.
Да, Ваше Височество.
Бруно!
Бруно, ела тук!
Иди и виж какво има!
Още един от крадците.
Не съм от тях! - Не думай?
Опитвах се да избягам. - Тогава какво правиш тук?
Гониха ме до тук, трябваше да се скрия.
Пак ли ти? - Познаваш ли я?
Видях я долу в мазето. - Значи е крадец!
Стража, хвърлете я в подземието!
Но аз не съм направила нищо лошо!
Почакайте. Тя се опита да спре крадците, Ваше Величество.
Вярно ли е? - Да, Ваше Величество.
Освободете я!
Как се казваш? - Соня.
Ваше Величество... - Достатъчно.
Искам Коледната звезда обратно тук преди края на деня.
Са, Ваше Величество, можете да разчитате на нас.
А ти... идваш с мен.
Хайде.
Седни.
Не ти, Бруно.
Соня, моля, седни.
Хайде.
Защо те държат затворена? - Защото отказвам да крада.
Имаш ли семейство?
Не. - Какво?
А приятели?
Ще се погрижа повече да не те безпокоят тези крадци.
А сега къде ще отидеш?
Ще отида да ви намеря Коледната звезда.
От девет години я търся, Соня.
Опитах всичко.
А да дадете сърцето си, опитахте ли? - Сърцето си?
Казаха ми, че трябва да дадете сърцето си за нея.
Никой не би поискал сърцето ми.
То стана грозно и черно, когато прокълнах звездата.
Мислиш ли, че би го пожелала?
Да, вярвам.
Тогава ще дам сърцето си.
Ако откриеш Коледната звезда, вероятно ще дам и моето.
Но трябва да вярваме, че астролога ще изпълня обещанието си.
Гладна ли си?
Петрина? Петрина!
Петрина!
Да. - Бигте ли нахранили гостенката ни?
Довиждане, Соня. - Ела с мен.
Какво обичаш да ядеш?
Значи обеща на краля да намериш Коледната звезда?
Ето, вземи това.
Да не измръзнеш.
Така... - Благодаря.
Знаеш ли на къде ще поемеш? - На ляво.
На ляво? - Да, страната на сърцето.
Обещай да се пазиш.
Късмет, приятелко.
Можем ли да вярваме на Галаксий? - Той обеща да върне звездата.
Надяваме се да го направи. - Ще даде всичко от себе си.
Ще разберем. - Добре.
Лесни пари.
Кралят е лековерен.
Виж да не те види като си тръгваш. Мисли, че си преполовил пътя до луната.
Спри да правиш така! - Трябва да поговорим.
Мога да те информирам, че всичко върви по плана.
Както миналата година и всички предходни.
Имаме проблем. - Позитивен или негативен?
Имал ли си някога позитивен проблем? - Не.
Носи се мълва, че момиченце е тръгнало да намери звездата.
Кое е толкова смешно? - Соня. Знам коя е.
Няма от какво да се страхуваш. Тя е само дете.
Ако я търси, може да я намери!
И тогава ще сме пропилели 9 години. И няма да станеш крал.
Чуй ме, няма от какво да се страхуваш.
Но ти имаш.
Секунди ме делят от това да ти вкарам малко разум в главата.
Скъпа ми Вещице, напълно сте права.
Трябва да не допускаме грешки.
Какво трябва да направим? - Искам да я спреш!
Искаш аз... - Да.
Ще стана световноизвестна. Всички ще говорят за мен!
Не ми ли вярваш, грозен гарван?
Глупава кокошка! Ще те оскубя, ще...
Добро утро! - Никога не ме слушаш!
За тази рокля с вдигната или пусната коса да бъда?
Гарваните трябва да стоят винаги в клетката си. Не са играчки!
Харесва им да са свободни. Ще полудеят.
Искат да са свободни.
Скоро ще можеш да напуснеш. - Вече не издържам!
Има време за всичко. Сега е време да четеш.
Имам работа. - Ще дойда с теб.
Не. - Да. Напротив.
Не!
Нямаш търпение да се изфукаш!
Въпреки античния костюм.
Трябва да крием силите си, а не да ги показваме.
Научи се да владееш силите си или ще те погубят.
Знаеш ли на къде е Коледната звезда?
В капан ли си хванат?
Коя си ти?
Соня. А ти кой си?
Мос. - Здравей, Мос.
Щях да взема тази офика и вратата се затвори.
Какво зяпаш? Дърт бухал!
Не съм те виждал наоколо.
Не, търся Коледната звезда.
Коледната звезда? - Да. Знаеш ли къде е?
Някой идва!
Отвори вратата!
Благодаря ти, Соня!
Ще ти помогна.
Как го направи? - Гномски прах. Идвай!
Соня?
Можеш да се покажеш вече.
Къде сме? - Горе-долу в къщи.
Соня, излез!
Знам, че си тук.
Хайде.
Ела! - Как ще стана отново голяма?
Чувам те!
Странно...
Вкусно! Трябват още подправки. Ще сложа малко хвойна.
Тук живеем. - Имате уютен дом.
Какво означава това?
Човек, тук?
Малка е за човек.
Пак ли си ползвам гномския прах?
Казвай! Езикът ли си глътна?
Това е Соня - Соня?
Идвам с мир. - Бях заклещен. Тя ме освободи.
Отново си бил заклещен?
В капан за птици. - Какво ти разправях за тях?
Много мило, Соня, че си помогнала на Мос.
Хиляди благодарности! - Хиляди, хиляди.
Хиляди. - Ама много хиляди.
Няма защо.
Какво прави момиче като теб в гората по коледните празници?
Търси Коледната звезда.
Само Дядо Коледа знае как да открия Коледната звезда.
Къде живее той?
Трябва да отлетиш със Северняка, за да стигнеш там.
А пътешествието с него е опасно за малко момиче.
Мос ще я направи отново голяма.
Но аз трябва да открия звездата. - Страхувам се, че е невъзможно.
Ще опиташ ли това? - Да!
Мос? Ела тук.
Потърсете помощ от мечката. - Знаеш нещо за звездата?
Сладко-горчиво. - Сладко-горчиво?
Горчиво-сладко. - Горчиво.
Не е сладко-горчиво. Бъди внимателна.
Да, горчиво. - Горчиво си е като трябва.
Ела.
Горчивото си е най-доброто!
Дядо знае кой може да ти помогне.
Но ще си ми длъжница. - Ще направя всичко.
Ще ми донесеш паница Коледна каша.
Никога не съм опитвал такава каша. Хората ни забравиха, нас гномите.
Никога не ще те забравя, Мос. Обещавам!
Идвай!
Голямата мечка спи тук.
Може за нула време да те отведе до Северняка.
Не мога да го събудя докато е в зимен сън.
Можеш, просто му предай с усмивка поздрави от мен.
Но може да е малко ядосан.
Обикновено с месеци спи така. Вземи това.
Дали е добра идея?
Добра идея? Никак дори!
Но само той може да те отведе до Коледната звезда.
Явно нямам избор.
Соня!
Много си малка да се изправиш пред мечока.
Чао, Соня. - Чао, Мос.
Божествен боровинков пай.
Може да е твой, ако ми помогнеш.
Трябва ми помощта ти. Трябва да стигна до Северняка.
Защо? - За да открия Коледната звезда.
И защо трябва да ти помогна?
Мос ти предава поздрави и ти дава това.
Значи... Мос ми праща поздрави?
Чудесно. Качи се на гърба ми, Соня.
Хвани се здраво!
Открийте ги къде са!
Севернякът сега минава покрай височината там.
Благодаря ти!
Вярвай в себе си и със сигурност ще откриеш звездата.
Късмет, Соня.
И довиждане. - Довиждане.
Не мога да повярвам!
Изчезвайте, гадни гарги!
Още нямам новини от астролога. Може и да е за хубаво.
Сигурна съм, че всичко ще е наред.
Още имаме време до Коледния звън. Опитайте да хапнете.
Благодаря, Петрина.
Ти ли си Севернякът?
Да! Кой пита? - Може ли да ме отнесеш до Дядо Коледа?
Този е напълно неспособен!
Какво по дяв...
Спри да го правиш! - Севернякът помага на Соня.
Дали имам решение?
Ето, вземи я. Качи се върху нея.
И кажи, "Табернус супер терам.". Хайде!
Табернус тропер терам!
Не работи!
Ако смееш, скочи!
Да скоча? - Да! Не се страхуваш, нали?
Къде да скоча? - Точно тук! Не мисли, а скачай!
Табернус тропер терам!
Табернус супер терам!
Това и казах: Табернус супер терам!
Сега отиди и я хвани!
И не гледай надолу! Помниш, че те е страх от високото.
Хайде! Ако искаш да дойдеш с мен, трябва да скочиш!
Дръж се!
Няма да ми избягаш, Соня!
Пипнах те!
Нямаш никакъв шанс!
Тера супер нола!
Тера...
супер ано!
Това е Северният пояс, където живее Дядо Коледа.
Приготви се да се търколиш!
Браво, Соня. Направи го отлично.
Благодаря. Довиждане!
Отворете вратите!
Изчезни от пътя ми!
Какъв е проблемът?
По дяволите!
Хвана ли я? - Не!
Какво очакваше с тази безполезна пръчка?
Ти си напълно безполезен!
Неспособен си да изпълниш и едничкото нареждане, което ти дадох!
Аматьор!
Подаръците! - Разбрах!
Ето го. Списъкът от непослушните.
Винаги чакат до последната минута!
Трябва да се провери дръвчето на Сара. Тя беше лоша с брат си.
Какво виждам?
Момиче?
Тук? Сега?
Какво искаш? - Търся Дядо Коледа.
И мислиш, че ще стане ей така? - Уговорена среща ли ми трябва?
Не е трябвало да идваш, точка! - Не приема посетите ли?
Не това казах.
Но защо избра най-натоварения ден в годината?
Не знаеш ли, че е Бъдни вечер? - Знам.
Знаеш? И идваш да ни прекъсваш?
А как дойде до тук? - Долетях със Северняка.
Със Северняка?
Търся Коледната звезда.
Поредният списък? - От непослушните.
Тези пакостници! Винаги закъсняват.
Имате посетител.
Търси Коледната звезда.
Горските гноми казаха, че сигурно знаете къде е.
Как се казваш? - Соня.
Обичаш ли да получаваш подаръци?
Някога, майки ми подари това.
Красиво е!
Най-ценното, което притежавам.
Как разбирате кой е бил добър?
Нека ти покажа. Изчакай тук.
Соня?
Вече съм готов.
Не ви ли казах да го опаковате това?
Ще ви дам аз на вас...
Не бързаме чак толкова много.
Тук около Коледа става малко щуро.
Виждаш ли, Соня? Тук всеки си има свое лично дръвче.
Когато наближи Коледа, идвам и преглеждам дръвчетата.
Ако си бил добър, дръвчето се здраво.
Но ако си бил лош, клонките започват да съхнат.
Онова там, е дръвчето на Краля.
Клонките започнаха да вехнат, след като прокле звездата.
Ще умре ли дръвчето? - Не и ако се разкае.
Това е почити мъртво.
Собственикът на дръвчето лъжи Краля от години.
Графът.
Това дръвче е хубаво!
Собственикът му е изцяло добър.
Дръвчето е твое, Соня. - Мое? Наистина ли?
Пожела ли си нещо за Коледа? Мисля, че трябва да си пожелаеш.
Мога ли да разменя моето дръвче с това на Краля, за да си пожелае Златокоска?
Мисля, че трябва да си пожелаеш нещо за себе си.
Желая да намеря звездата, за да се върне Златокоска.
Убеден съм, че ще я намериш.
Звездата е там, където винаги е била. Извън кралския замък.
Не, не е.
Напротив, но Краля не може да я види.
Когато Краля загуби всичко, за което милееше,
той спря да вярва в Коледната звезда.
А този, който спре да вярва, не може да вижда.
Какво искате да кажете? - Трябва да вярваш, Соня.
Да вярваш с цялото си сърце.
Сега си пожелай да се върнеш там, където Краля прокле звездата.
Успех, Соня!
И Весела Коледа!
Весела Коледа!
Не може да бъде!
Виж този медальон!
Медальонът, който носеше Златокоска, когато изчезна.
Можеш да ме направиш на барбекю ако това не е принцеса Златокоска!
Но тя е мъртва. - Не, медальона явно е я спасил.
И точно ти ме нарече аматьор?
Тя ли е?
Виж я какви дрипи има!
Какво?
Аз поемам от тук. И ще изпълняваш точно каквото ти кажа. Ясно ли е?
Да. - Добре. Почакай тук!
Здравей, Соня. Студено ли ти е?
Не?
Какво е това? - Нищо.
Може ли да го видя? - Не.
Ще го взема!
Добре.
Не!
- Благодаря ти.
Ще накараш Краля да си мисли, че това е Златокоска?
Мамо!
Не мисля, че Краля очаква принцеса Зеленокоска.
Трябва да повярва само докато подпише.
Да подпише какво - Това.
Веднъж подпише ли, повече няма връщане назад.
И това е? - Ще абдикира в наша полза.
И ще направи дъщеря ми бъдеща кралица.
Виж колко съм красива!
Никога няма да се съгласи!
Напротив, ако му внушим, че подписва нещо друго.
Ехо?
Чува ли ме някой?
Помощ!
Скъпи ми приятелю, хората твърдяха, че е невъзможно.
Но аз се трудих упорито ден и нощ, и успях.
Да ви представя - дъщеря ви, принцеса Златокоска, жива и здрава!
Татко?
Златокоска?
Златокоска!
Изглеждаш толкова...
Не съм ли красива?
Да, напълно. Не това мислех.
Прекрасна си. - Убеден ли сте?
Да. - Тогава защо гледате така?
Пораснала си. - Изоставихте ме с години в гората!
Нямаш идея колко съжалявам. Какво ли не опитах!
А сега си... Бруно, виж кой се завърна!
Мое е. - Помниш ли от къде ти е?
Не помня. Бях толкова малка.
Скъпата ми. Скъпото ми момиче!
Познайте какво се случи!
Златокоска се завърна!
Графът я е открил. Не е ли фантастично?
Помощ!
- Соня?
Соня!
Мос!
Да, какво има? - Вързана съм!
Да, виждам го.
Беше Вещицата! Взе ми медальона. И Коледната звезда!
Открила си я? - Да.
Ще ме отвържеш ли?
Не съм много сигурен.
Но мога да опитам.
Благодаря ти, Мос. Добър приятел си.
Можеш ли да ме направиш голяма сега? Трябва да се върна в двореца.
Нямам много време.
Пази се, Соня.
Никой да не влиза през вратата тази вечер!
Дори и мишка да припари, ще ви хвърля в тъмницата!
Разбрахте ли?
Негово Височество, Кралят!
И принцеса Златокоска!
След много мрачни години,
светлината най-сетне се завърна в замъка.
И всичко е благодарение на един специален човек.
Моят скъп приятел, Графът.
Позволете да ви представя жената, която ми помогна.
Никога не бих успял да направя това без нея.
Ехо? Ехо?
Кой е там?
Какво мога да ви предложа в знак на благодарност?
Щастието ви е достатъчна награда. Но има нещо...
Негово Височество да подпише този документ,
с който обещавате да не проклинате повече Коледната звезда.
Да. Разбира се.
Дайте ми писалка!
Спри, в името на Краля!
Насам!
Спри!
В името на Краля, спри!
Насам!
Соня?
Подписа ви, Ваше Височество. - Да, после.
Радвам се да те видя. Виж кой се завърна.
Коя е тази? - Златокоска. Завърна се.
Ако тя е принцеса Златокоска,
защо Коледната звезда не грее?
Не, не грее.
Звездите невинаги греят. Тази нощ е облачно.
Хвърлете я в тъмницата!
Сега!
Освободете я!
Какво е това? - Опита да ми открадне медальона!
Няма бивши крадци.
Вярно ли е? Опита ли да го откраднеш?
Не.
А и дори да съм опитала, нямаше да е кражба.
Медальонът е мой.
Майка ми, ми го даде, когато бях малка.
И открих Коледната звезда. - Тя лъже!
Коледната звезда не грее.
Къде е? - В сърцето ми.
Не! - Дайте ми медальона!
Красота!
Вижте!
Коледната звезда!
Коледната звезда грее!
Това си ти!
Беше толкова малка. Не можа да ме познаеш.
Но аз те разпознавам!
И Бруно те позна.
Златокоска.
Аз ли съм Златокоска?
Моята Златокоска.
Мога и сама!
Пусни ме! Остави ме! Настъпваш ми роклята!
Ваше Височество, моля да ги освободите...
Имайте милост, Ваше Височество. Идеята беше на Вещицата, тя е...
Казвам ви, Вещицата беше!
Бруно!
Представяш ли си? Златокоска се завърна! Не е ли прекрасно?
Прекрасна.
Малката ми принцеса. Имам нещо за теб.
Майка ти, би искала да е твоя.
Красива е.
Ти си красива!
Какво правиш?
Не съм виновен! - Ела и ми помогни с кашата.
Не го очаквах!
Не е ли красиво, Бруно?
Прекрасно.
Да хапнем!
Ваше Височество... - Благодаря.
Прекрасно. - Весела Коледа.
Не, седнете и двамата.
Да хапнем заедно.
Е? Седнете.
Благодаря. - Благодаря.
Превод: JJD
ПЪТЕШЕСТВИЕ ДО Коледната звезда
Весела Коледа!