REJSEN TIL JULESTJERNEN
Der var engang for længe siden en smuk prinsesse, der hed Guldtop.
Engang, da kongefamilien julepyntede, spurgte prinsesse Guldtop sin mor -
- om de kunne sætte julestjernen i juletræets top.
Dronningen sagde da, at julestjernen var på himlen -
- for at kunne skinne på alle jordens mennesker.
Og at den altid er der for den, der giver den sit hjerte.
Dronningen gav hende et hjerte af guld, for at hun skulle huske det.
Greven, kongens fætter, som havde det højeste ønske at blive konge.
Men for at det kunne ske, måtte kongen og dronningen dø barnløse.
Han søgte derfor hjælp hos den onde heks.
Som tak ville hun få det halve kongerige.
Den aften sagde greven til Guldtop, at hun kunne få julestjernen.
Hun skulle bare give det guldhjerte, hun havde fået af sin mor.
Samme aften gik hun ud i den mørke skov for at finde julestjernen.
I skoven ventede den onde heks og kastede en forbandelse over Guldtop -
- så hun forsvandt.
Kongen ledte over hele kongeriget efter sin elskede datter -
- men hun var og blev forsvundet.
Dronningen blev knust, og hun døde af sorg.
Kongen forbandede julestjernen, som han mente var skyld i hans ulykke.
Så forsvandt stjernen og et køligt mørke sænkede sig over kongeriget.
Men en spåmand har sagt, at hvis kongen finder julestjernen -
- inden ti år er gået, vil prinsesse Guldtop vende tilbage.
De ti år er ved at ebbe ud.
Nu er det juleaften, kongens sidste chance for at finde julestjernen -
- så han kan få sin elskede datter tilbage.
I et hus i skoven bor en lille pige.
Hun har været fanget der, så længe hun kan huske -
- og hendes højeste ønske er at slippe fri.
Skulle du ikke vaske gulvet, Sonja?
- Hvor har du lagt sølvskeerne? - Blandt sølvet, som de stjal i går.
Nå, har du lagt dem på plads uden at pudse dem?
For at få en god pris for det her, må jeg kunne spejles i dem. Forstået?
- Hvad vil du nu gøre? - Skulle jeg ikke pudse sølvtøj?
På plads! Ned! Dæk! Dit drys!
Ville du slippe for at vaske gulvet? Sådan går det ikke.
Så kender du mig ikke.
Så længe du nægter at arbejde for føden, bliver du aldrig fri.
Vi kan ikke græde og grine, hvis vi skal være rigtige røvere.
Se på dagens fangst. Flyt dig!
Kom, kom, kom!
Se, hvor dygtige de har været! Føler du dig ikke uduelig -
- når du ser, hvor værdifuld du kunne have været for mig?
- Hvor i ..? - Kom nu, tag hende!
Tag hende! Døren skal altid være låst! Sonja!
Kom nu, tag hende! Sonja!
Bare vent, du!
Kom tilbage, Sonja!
Der!
Bare vent, til jeg får fat i dig, Sonja!
- Forsvind herfra! - Bag smeden. Dér!
Flyt dig! Sonja!
Hun må være her!
Der!
Nu har jeg dig! Sonja!
- Hej, Petrine. Hvor er du fin. - Tak.
REJSEN TIL JULESTJERNEN
Nu skal det blive skønt at komme ind, det er lidt koldt.
Der! Kom nu!
Du slipper ikke væk!
Stop.
- Hej, Petrine. - Hej.
Du ... jeg har bagt noget til dig.
Jeg glemte osten. Hent den i kælderen.
- Stjernetyderen vil have en drink. - Osten først.
Ved du, hvad jeg drømte i nat? At jeg stod under misteltenen her -
- og så kom der en smuk kvinde.
Hun havde blondt, krøllet hår, store, røde læber og så ...
Hej, Sonja! Vi har vist fundet vores nye sporhund. Dygtig hund!
Fyld sækkene, og tag med, hvad I kan, og hurtig, inden der kommer nogen.
Hører du, forsøg ikke på noget. Nu skal du lytte til mig:
Tag skinkerne der. Det er på tide, at du lærer at stjæle din egen mad.
Holder I ikke op med at stjæle, kalder jeg på vagterne.
- Hold mund, ellers ... - Hør her!
Hør her! Stop! Vagter! Vi har røvere på slotsgården!
- Stop der! - Slip mig!
Det var ikke os!
Hans Majestæt kongen!
Deres Majestæt. Severin Augustus Galaximus, træd frem.
Du skal være landets bedste stjernetyder.
Jeg er universets bedste stjernetyder.
- Kan du sige, hvor julestjernen er? - Intet er umuligt.
Men det kan tage tid.
Tiden er ved at rinde ud. Du er mit sidste håb.
Jeg beder dig som din konge, men mest af alt som en hjælpeløs far.
Jeg beder dig, hjælp mig, så jeg kan gense min datter.
Jeg vil have Guldtop tilbage.
Selvom jeg sagde, det kan tage tid, betyder det ikke, det tager tid.
Lad os ikke spilde værdifuld tid.
- Kan du sige, hvor julestjernen er? - Ja.
Julestjernen har rejst til Equuleus, Deres Majestæt.
- Til? - Den lille hest, eller føllet.
- Javel ... - Den er rejst hertil, til Hydrus.
Gennem Muscas og hele vejen til Piscis Austrinus.
Så i en halvcirkel tilbage til Bjørnepasseren.
Se! Den har taget en lille pause ved Ursa Major.
Nej, vent lidt.
Ved Leo Minor har den taget en lille pause.
Præcis som jeg troede.
Julestjernen har rejst mod håret af Berenike II af Egypten.
- Hvis hår? - Julestjernen befinder sig på Colma.
Colma? Det har jeg aldrig hørt om.
Det ligger her. Mellem Ursa Major og M64.
Hvor hurtigt kan du hente julestjernen? Du skal jo hente den.
Javel, jeg skal se.
Bruno! Kom her, Bruno!
Kan du ikke se, hvad han gør?
- Her er en af røverne, vi pågreb. - Jeg er ingen røver.
- Nå, ikke? - Jeg prøvede bare at flygte fra dem.
- Hvad laver du i kongens slot? - De jagede mig hertil.
- Du nu igen? - Kender du hende?
- Jeg mødte hende i spisekammeret. - Hun er en af tyvene.
- Vagt! I fængsel med hende. - Jeg har ikke gjort noget! Kom nu!
Vent. Hun prøvede at stoppe tyvene, Deres Majestæt.
- Er det sandt? - Ja, Deres Majestæt.
Slip hende.
- Hvad hedder du? - Sonja.
- Deres Majestæt. - Vi er færdige her.
Jeg forventer, at julestjernen er her inden jul.
Javist, Deres Majestæt. Du kan stole på os.
Du følger med mig.
Kom så.
Sæt dig.
Nej, ikke dig, Bruno. Sæt dig, Sonja. Værsgo.
- Hvorfor er du hos de folk? - De holder mig fanget.
Men du har vel en familie?
- Nej. - Ikke det? Venner?
Du skal ikke tilbage til dem. De skal ikke plage dig igen.
- Har du nogen steder at tage hen? - Jeg vil finde julestjernen.
Jeg har ledt efter julestjernen i ni år, Sonja. Vi har prøvet alt.
- Har du givet den dit hjerte? - Mit hjerte?
Du må give den dit hjerte. Det har jeg hørt.
Jeg ved ikke, om nogen vil have det.
Mit hjerte blev så grimt og sort, da jeg forbandede julestjernen.
Tror du, den vil have mit?
- Ja, det tror jeg. - Så skal jeg give den mit hjerte.
Havde du fundet julestjernen, havde jeg også givet den mit hjerte.
Vi må vel stole på, at stjerntyderen holder det, han har lovet.
Er du sulten?
Petrine! Petrine!
- Petrine! - Ja?
Kan du sørge for, at vores gæst får lidt mad i kroppen?
- Hav det godt, Sonja. - Vi finder noget godt i køkkenet.
Er der noget specielt, du kan lide?
Så du har lovet kongen at lede efter julestjernen?
Du, se her. Så du ikke fryser.
- Sådan. - Tak.
- Ved du, hvor du skal gå? - Til venstre.
- Til venstre? - Ja, det er der, hjertet sidder.
Du må love mig at være forsigtig.
Held og lykke, min lille ven.
- Kan vi stole på Galaximus? - Han har lovet at hente stjernen.
- Vi må håbe, han gør det. - Han skal gøre sit bedste.
- Det skal jeg sørge for. - Godt.
- Lettjente penge. - Tænk, at kongen var så naiv.
Sørg for, at han ikke ser dig. Han tror, du er halvvejs til Månen.
- Kan du holde op med det? - Vi må tale sammen.
Jeg kan meddele, at planen i år er præcis som i fjor.
Og året inden da, og året inden da.
- Vi har et problem. - Positivt eller negativt?
- Har du haft et positivt problem? - Nej.
Rygtet siger, at en pige er på vej for at finde julestjernen.
- Hvad er det, der er så morsomt? - Sonja. Jeg ved, hvem hun er.
Du skal ikke bekymre dig. Hun er bare et lille barn.
Så længe hun leder, kan hun finde. Finder hun julestjernen -
- så har vi spildt ni års arbejde, og du bliver aldrig konge.
Jeg hører, hvad du siger, men du behøver ikke være bekymret.
Men det bør du være, for jeg skyder snart mere fornuft ind i dit hoved!
Heks, du har naturligvis ret.
Vi må ikke løbe nogen risiko.
- Hvad vil du have, vi skal gøre? - Hun skal stoppes.
- Skal jeg ..? - Ja.
Kom nu. Kom nu!
Jeg skal være verdenskendt, og alle vil tale om mig.
Tror du mig ikke, grimrian? Dit ækle fjerkræ!
- Jeg slår dig ihjel! - Du gør aldrig, som jeg siger.
Skal jeg sætte håret op, eller ikke til denne kjole?
Dyrene må aldrig forlade burene uden min tilladelse. De er ikke legetøj.
Jeg hader at være indespærret. Jeg tænker kun på at blive fri!
- Du må snart komme ud. - Jeg orker ikke at være her længere.
Der er en tid for alt. Nu skal du være her og læse.
- Jeg har arbejde at passe. - Jeg tager med.
- Nej. - Jo. Jo, det gør jeg!
Nej! Nå, du vil vise dig frem?
Det går imod gammel skik og brug.
Vi må ikke vise vores evner for Gud og hvermand.
Lær at mestre dine kræfter, ellers tager de magten over dig.
Ved du, hvor jeg skal gå for at finde julestjernen?
Sidder du fast?
- Hvem er du? - Sonja. Hvem er du?
- Mose. - Hej, Mose.
Jeg ville bare hente rønnebær, da døren låste sig.
Hvad glor du på, din gamle ugle?
- Jeg har ikke set dig i skoven før. - Nej. Jeg leder efter julestjernen.
- Julestjernen? - Ja. Ved du, hvor den er?
Husfolk!
Åbn døren!
Tak, Sonja!
Lad mig hjælpe dig.
- Hvordan gjorde du det? - Tryllestøv. Kom!
Sonja? Sonja? Kom frem.
- Hvor er vi? - Hos mig.
Sonja? Kom frem. Jeg ved, du er her.
Kom.
- Kom! - Hvornår bliver jeg stor igen?
Jeg hørte dig.
Det var da mærkeligt.
Det var lækkert. Det behøves ikke. Det bliver godt med nogle enebær i.
- Her bor jeg. - Så hyggeligt.
Hvad skal det betyde?
Har du taget husfolk med hjem?
- Hun er lille for at være husfolk. - Nu må du fortælle det.
Tal! Eller har du slået knude på tungen?
- Det her er Sonja. - Jeg vil jer intet ondt.
Jeg sad fast, og så hjalp hun mig løs.
- Jeg sad fast i en fuglefælde. - Hvad har jeg sagt om dem?
Det var pænt af dig at hjælpe Mose.
- Velsign dig for det mange gange. - Mange gange.
- Gange mange tak. - Jeg hjalp ham med glæde.
Hvad laver en lille husfolkpige ude på selveste juleaften?
Hun leder efter julestjernen.
Det er kun julemanden, der ved, hvor julestjernen findes.
- Hvor bor han så? - Det ...
Du må tage til Nordvindens bjerge, og færden dertil -
- er alt for lang og farefuld for en lille husfolkpige.
Nu tager du hende med ud og gør hende stor nu, Mose.
- Men jeg må finde julestjernen. - Det er nok ikke muligt, min ven.
- Kan du smage på det? - Ja.
Kom her, Mose.
- Du må have hjælp af bjørnen. - Ved du noget om julestjernen?
- Sødbesk. - Sødbesk?
- Besksød? - Besksød.
- Besk. Beskbesk. - Besk, ja. Besk.
- Ja, ikke sødbesk. - Men vær forsigtig.
- Besk, ja. - Besk er bedst. Besk.
- Kom nu. - Besk. Ja, besk er bedst.
Farfar kender en, der kan hjælpe dig, men så må du gøre mig en tjeneste.
Jeg vil gøre hvad som helst.
- Vil du sætte julegrød ud til mig? - Julegrød?
Jeg har aldrig smagt julegrød, for husfolket har glemt os nisser.
Jeg vil ikke glemme dig, Mose. Det lover jeg.
Kom.
Forfærdeligt, hvor Bamse Brakar snorker.
Han kan tage dig med til Nordenvinden på ingen tid.
Vi kan vel ikke vække ham, når han ligger i dvale?
Jo da. Bare smil pænt og hils fra mig.
Men han kan være lidt morgensur. Han står jo først op om nogle måneder.
- Tag den her. - Er du sikker på, det er klogt?
Nej, men det er den eneste måde at få fat i stjernen på.
Ja, så må jeg vel gøre det.
Sonja! Du er alt for lille til at møde Bamse Brakar.
- Hav det godt, Sonja. - Også du, Mose.
Mmm, en herlig blåbærkage. Mums.
Den kan blive din, hvis du vil hjælpe mig.
Jeg behøver din hjælp! Jeg må til Nordenvinden.
- Hvad skal du lave der? - Jeg må finde julestjernen.
- Hvorfor skulle jeg hjælpe dig? - Jeg skal hilse fra Mose.
Og give dig den her.
Så du skal hilse fra Mose?
Ja, ja, så må du hoppe op, Sonja.
Hold godt fast.
Find ud af, hvor de er.
Nordenvinden hjælper dig til at flyve videre.
- Tak for hjælpen. - Stol på dig selv.
Du skal se, du finder stjernen. Held og lykke, Sonja.
- Hav det godt. - Hav det godt.
Hvor kan hun være?
Lad være! Væk!
Stjerntyderen har ikke givet lyd fra sig. Det varsler alt andet end godt.
Det skal nok gå godt.
Vi har stadig tid, inden julen ringes ind.
- Prøv at spise lidt. - Tak, Petrine.
Nå?
- Er det dig, der er Nordenvinden? - Ja. Hvem er det, der spørger?
Kan du føre mig til julemanden?
Han er jo helt uduelig.
Det manglede bare!
- Kan du holde op med det der? - Nordenvinden hjælper Sonja.
Og du er opfindsom som sædvanlig.
Her. Sæt dig på skaftet og sig: "Tabernus super terram."
Gør det nu.
Tabernus tropper berram! Det går ikke.
- Det er bare at hoppe, hvis du tør. - Hoppe på?
Ja. Du er vel ikke bange?
- Hvor skal jeg hoppe fra? - Fra, hvor du står. Tænk ikke, hop!
Tabernus tropper terram!
Tabernus super terram.
Det var jo det, jeg sagde. Tabernus super terram.
Sørg for at få fat i hende og kig ikke ned, du, som er så højdeskræk.
Jeg må videre. Så skal du med, må du hoppe på nu.
Hold fast.
Du slipper aldrig godt fra det, Sonja!
Nu har jeg dig! Ja ..!
Du slipper ikke væk!
Av ...
Terra supernova!
Terra asuperalu!
Det er her, julemanden bor.
Det er tid til at rulle af nu.
Vel blæst, Sonja. Det gik jo godt.
Tak for turen! Hav det godt.
Sørg for at åbne dørene!
- Hører du! - Hvad er der sket med ham?
- Fik du fat i hende? - Nej!
- Troede du det? Den her er idiotisk! - Du er jo fuldstændig uduelig.
Du klarer jo intet af det, jeg beder dig om.
Ikke én eneste ting. Din amatør!
- Gaverne! - Der.
Den er lige kommet ind. Listen fra tvivlerne.
Åh, at de altid skal bestemme sig i sidste øjeblik!
Tjek juletræet. Hun har været ond mod sin lillebror.
Hvad skuer mit øje? En lille pige!
- Her og nu! Hvad laver du her? - Jeg skal møde julemanden.
Tror du, at man kan komme og besøge ham uden videre?
- Skal man aftale en tid i forvejen? - Man kommer ikke her overhovedet.
- Tager han aldrig imod besøg? - Det var ikke det, jeg sagde.
Du valgte at komme den dag på året, hvor julemanden har mest at gøre.
- Ved du ikke, det er juleaften? - Jo.
Nå, det vidste du? Og alligevel kommer du her og forstyrrer os.
- Hvordan kom du egentlig hertil? - Jeg fløj med Nordenvinden.
Nordenvinden?
Jeg leder efter julestjernen.
- En liste til? - Den er fra dem, der tvivler.
Ja, de er altid sent ude.
Du har besøg.
Hun leder efter julestjernen.
Skovnissen sagde, at du måske vidste, hvor den var.
- Hvad hedder du? - Sonja.
Kan du lide at få gaver?
Jeg fik den af mor, da jeg var lille.
- Hvor fin! - Den er det fineste, jeg har.
Hvordan ved du egentlig, om folk har været søde?
Det skal jeg vise dig. Vent her.
Sonja. Nu er jeg klar.
Du har pakker at tage dig af! Står du her og dovner?
- Så travlt har vi da vel ikke? - Nej da.
Vi har lidt travlt før jul, men der er intet at bekymre sig om.
Du forstår, Sonja, at alle mennesker har hvert deres træ her hos mig.
Når julen nærmer sig, går jeg hen og ser på træerne.
Har man været sød, er træet grønt og flot, men har man været slem -
- så er grenene begyndt at visne.
Det der er kongens træ.
Grenene begyndte at visne, da han forbandede julestjernen.
- Kommer træet til at dø? - Nej, ikke hvis han angrer.
Se, det er næsten helt vissent!
Han, der ejer det træ, har løjet for kongen i mange år. Det er greven.
- Det var et fint træ. - Ja.
Den, der ejer det træ, er et helt igennem godt menneske.
- Det er dit træ, Sonja. - Mit? Er det sandt?
Har du ønsket dig noget til jul? Så synes jeg, du skal gøre det.
Må kongen bytte træ med mig, så han genvinder Guldtop?
Jeg synes, du skal ønske dig noget helt for dig selv.
Så ville jeg ønske, jeg finder stjernen, så Guldtop kommer tilbage.
Du finder den nok, for julestjernen er der, hvor den altid har været.
- Udenfor kongens slot. - Nej, den er jo ikke der.
Jo, det er bare kongen, der ikke kan se den.
Du forstår, at da kongen mistede alt, han holdt af -
- så ville han ikke tro på julestjernen.
Og den, der ikke tror, kan ikke se.
- Hvad mener du? - Du må tro, Sonja.
Tro med hele dit hjerte.
Og ønsk dig tilbage til stedet, hvor kongen forbandede julestjernen.
Held og lykke, Sonja. Og glædelig jul!
Glædelig jul!
Det kan ikke være muligt.
Se på medaljonen.
Prinsessen havde sådan en på dagen, da hun forsvandt.
Ja. Jeg vil lade mig brænde på bålet, hvis det ikke er Guldtop.
- Hun er jo død. - Nej, medaljonen reddede hende nok.
Og du er fræk nok til at kalde mig for amatør.
Er det hende? Se på det grimme tøj.
Hvad er der?
Fra nu af tager jeg over, og du gør præcis, som jeg siger.
Forstår du det? Godt. Vent her.
Hejsa. Fryser du? Nej?
- Hvad har du der? - Ingenting.
- Må jeg se? - Nej.
Jeg tager den.
Jamen så ...
Nej!
- Nej! - Tak skal du have.
Skal vi bilde kongen ind, at det der er prinsesse Guldtop?
- Mor! - Kongen venter nok ikke på Grøntop.
Vent lidt.
Nu skal han bare skrive under inden jul.
- Skrive under? - Det her.
Så kan det, der står her, aldrig forandre sig.
- Hvad skal han skrive under på? - At overlade tronen til os to.
Og at min datter er landets kommende dronning.
- Jeg er så fin! - Det går kongen aldrig med til.
Jo, hvis vi får ham til at tro, at han underskriver noget helt andet.
Hallo! Kan nogen hjælpe mig?
Hjælp!
Kære ven, jeg har hvert år sagt, at det var umuligt.
Men jeg har kæmpet døgnet rundt, og det skete.
Lad mig præsentere din datter, prinsesse Guldtop -
- i egen levende person.
- Far! - Guldtop?
Guldtop!
- Du ser så ... - Er jeg ikke pæn nok?
Jo, undskyld. Det var ikke sådan ment. Du ser godt ud.
Er du sikker? Hvorfor ser du så underligt på mig?
- Du er så stor. - Du lod mig være i skoven i årevis.
Du aner ikke, hvor ked jeg er af det. Vi har prøvet alt.
Og nu er du ... Kan du se, hvem der er tilbage, Bruno?
- Den er min. - Du husker måske, da du fik den.
Jeg husker ingenting. Jeg var så lille.
Kære barn ... Kære barn.
Ved du, hvad der er sket? Guldtop er tilbage.
Greven fandt hende. Det er fantastisk!
Ole!
Hjælp!
- Hjælp! - Sonja? Sonja!
Sonja! Sonja!
- Moses! - Ja. Hvad er der?
- Jeg sidder fast. - Ja, det ser jeg.
Det var heksen. Hun tog medaljonen og julestjernen.
- Fandt du den? Juhu! - Kan du hjælpe mig ned?
Nej, jeg ved ikke, men jeg skal forsøge.
Tak, Mose. Du er en god ven.
Gør mig stor igen. Jeg må hen til slottet, før de ringer julen ind.
Jeg har ikke megen tid.
Lev vel, Sonja.
Ingen kommer ind ad den her port i aften.
Slipper så meget som en mus ind, så smider jeg jer i fangehullet.
Og det gælder hele slottet. Er det forstået?
Hans Majestæt kongen -
- og prinsesse Guldtop.
Efter mange mørke år er lyset endelig vendt tilbage til slottet.
Og det takket være en speciel mand, min kære ven, greven.
Jeg er nødt til at præsentere den smukke kvinde, der har hjulpet mig.
Jeg havde ikke klaret det uden hende.
Hallo? Hallo! Hvem er det?
Hvordan kan jeg vise min taknemlighed?
Din lykke er egentlig belønning nok, men der er en lille ting ...
Jeg vil bede Deres Majestæt underskrive her -
- og love aldrig at forbande julestjernen ingen.
Ja, naturligvis.
Giv mig et papir.
Stop der, i kongens navn!
Herovre!
Stands. I kongens navn!
Her! Hun må være løbet herover!
Sonja?
- Underskriften, Deres Majestæt. - Senere.
Det er dejligt at se dig. Se, hvem der er kommet tilbage.
- Hvem er det? - Guldtop er tilbage.
Hvis det er prinsessen, hvorfor lyser julestjernen så ikke?
- Den lyser ikke. - Stjerner er som Månen.
De lyser ikke altid lige stærkt, og desuden sner det.
Smid hende i fangehullet. Nu!
Slip hende!
- Var det dig? - Hun forsøgte at stjæle mit smykke.
En gang røver, altid røver.
Er det sandt? Prøvede du at stjæle det?
Nej. Men havde jeg gjort det, havde det ikke været tyveri.
- Hvad mener du? - Det er mit smykke.
Jeg fik det af min mor, da jeg var lille.
- Og jeg har fundet julestjernen. - Hun lyver for dig.
Julestjernen lyser jo ikke.
- Hvor er den så? - I mit hjerte.
- Nej! - Giv mig mit smykke.
Julestjernen lyser!
Det er dig.
Du var så lille, at det ikke er sært, at du ikke kan genkende mig.
Men jeg kan genkende dig.
Og Bruno genkender dig.
Guldtop.
- Er jeg Guldtop? - Min Guldtop.
- Jeg går selv. - Av! Slip mig!
I tramper på min kjole!
Deres Majestæt, vær sød at bede dem slippe mig ...
Undskyld, Deres Majestæt. Undskyld, det var ikke mig, det var heksen.
Det var hende, der fandt på det og fik mig til at gøre det.
Bruno.
Tænk, at Guldtop er tilbage. Det er da fint?
Du er så flot.
Min lille prinsesse. Jeg har noget til dig.
Din mor ville have ønsket, at du skulle have den her.
Hvor er den smuk.
Du er smuk.
- Hvad laver du? - Den væltede af sig selv.
Kom og hjælp mig med julegrøden i stedet. Ole ...
Det var jeg ikke forberedt på.
Se, hvor fint det bliver, Bruno.
Så flot. Nej, lad os spise.
- Åh ... - Tusind tak.
- Hvor herligt! - Glædelig jul.
God ... nej, kom og sæt jer ned, så spiser vi sammen.
- Ja, værsgo. - Tak.
Tekster: Michael Asmussen www.sdimedia.com