Întunericul nu poate izgoni întunericul
Doar lumina poate face asta
Martin Luther King Jr.
MAJORDOMUL
Traducerea şi adaptarea...
George Bectaş - Titrari Team FlorinA (c) SubTeam
Singurul lucru pe care l-am ştiut vreodată, a fost bumbacul.
Presupunea multă muncă.
Ştii că e gata de recoltat când se crapă bulbul
şi capătă formă de stea, ca o stea de pe cer.
Seamănă cu căpăţâna ta. Ia stai, e cumva bumbac?
Dar nu mă deranja, pentru că stăteam toată ziua alături de tata.
- Fă-ne o poză. - Fă-ne la toţi.
De ce nu zâmbeşte nimeni?
Hattie, vino-ncoace. Am nevoie de tine în şopron.
Haide!
- Tată, unde o duce pe mama? - Treci înapoi la muncă!
Cecil, vino înapoi la treabă.
Mamă!
Stai locului...
Uită-te la mine, băiete.
Nu-ţi pierde firea cu omul ăla. Asta e lumea de azi, iar noi trăim în ea.
M-ai înţeles?
Acum treci înapoi la treabă.
Tată, n-ai să faci nimic?
Tată!
La ce vă holbaţi?
Care vrea să fie următorul? Înapoi la muncă!
Voi de colo! Daţi-i o mână de ajutor să sape groapa lui ta-su.
Mai repede!
Nu mai plânge.
O să te pun la lucru în casă, de acum.
Am să te învăţ cum să fii cioroi de casă.
INSPIRAT DINTR-O POVESTE REALĂ
Fii tăcut când serveşti.
Să nu ţi se audă nici respiraţia.
Da, doamnă.
Era mult mai plăcut să lucrez în casă, decât la câmp.
Cioară proastă. De la stânga.
Mai pune-mi.
Când am mai crescut,
mi-am dat seama că trebuie să fug, înainte să mă ucidă şi pe mine.
Unei părţi din mine îi era teamă să plece.
Era singurul loc pe care-l ştiam.
Mamă, am luat ceasul tatei.
Mamă?
Mamă, plec...
Mama n-a mai vorbit prea mult după acel moment.
Ştiam că-i va fi dor de mine.
Mai ştiam că-şi dorea să plec din locul ăla.
Şi chiar dacă dra Annabeth n-a recunoscut niciodată,
ştiam că şi ei îi va fi dor de mine.
Nu cred că Dumnezeu i-a făcut pe oameni să n-aibă familie.
În afara plantaţiei a fost mai groaznic decât am crezut.
Nimeni nu mi-a dat de lucru, de mâncare sau un loc unde să-mi pun capul.
Orice alb ne putea ucide în orice moment,
şi-ar fi scăpat nepedepsit.
Legea nu era de partea noastră.
Legea ne era împotrivă.
Îmi era tot timpul foame.
Ştii ce ţi s-ar putea întâmpla, fiule?
Ridică-te.
Ridică-te, ţi-am spus.
Va trebui să mint în faţa stăpânului despre fereastra aceea.
Bunul Dumnezeu spune că n-ar trebui să minţim.
Îmi pare rău, domnule.
Unde-ţi sunt părinţii?
Mama şi-a pierdut minţile, iar tata a fost ucis.
O să-ţi dau nişte sandvişuri cu şuncă, apoi te las să-ţi vezi de drum.
Jupânul poate veni în orice moment.
Dimineaţa de duminică e cea mai aglomerată.
Sunteţi în căutare de oameni? Ştiu cum să servesc la masă.
Ne-ai spart fereastra,
ne-ai furat din mâncare, iar acum vrei să-ţi dăm o slujbă?
În Macon, eram cioroi de casă. Şi-am fost bun la asta.
Nu mai folosi cuvântul ăla, fiule. Ăla-i cuvânt de-al albilor.
Un cuvânt ce musteşte de ură.
Nu te-a învăţat taică-tău?
Încetişor, fiule...
Trebuie să-i priveşti în ochi, să-ţi dai seama ce vor.
Să-ţi dai seama de ce au nevoie...
Pe aici.
Să anticipezi...
Îmi... Îmi pare rău, doamnă.
Şi să zâmbeşti, numai cu ochii.
Perfect... Perfect.
Nu uita să-mi păstrezi şi mie nişte maţe.
- De ce-ţi plac maţele atât de mult? - Pen' că... sunt gustoase.
Directorul de la Excelsior din DC a venit ieri pe aici.
Mi-a oferit o slujbă ca majordom.
Cred c-or să te plătească bine tare, aşa-i şefu'?
Da...
Mă gândeam să accept, dar nu sunt aşa sigur.
Sunt prea bătrân ca să mai ies din Carolina de Nord.
Mi-e foarte bine şi aici.
Le-am zis să te angajeze pe tine.
Încerc să pricep care-i treaba cu hotelul ăsta.
Nu sunt pregătit pentru snobii ăia de albi cu discursurile lor deocheate.
Cecil, noi avem două feţe.
A noastră şi cea cu care ne afişăm în faţa albilor.
Ca să evoluăm printre ei,
trebuie să le arătăm că nu suntem o ameninţare.
Foloseşte toate cuvintele pompoase pe care te-am învăţat.
Albilor din nord, le plac negrii mai fandosiţi.
Am acceptat slujba din Washington DC,
pentru că era cel mai fain hotel pe care l-am văzut vreodată.
Sper că nu veţi considera o impertinenţă din partea mea
ca v-am pregătit câteva băuturi, după lunga călătorie de la Buffalo.
Cea mai bună decizie pe care a luat-o tribunalul,
a fost să mai încetinească porcăria asta.
Pui de cioroi în aceeaşi şcoală cu fete albe?
Cine-a mai auzit de o aşa grozăvie?
Ar urma după aceea preacurvia.
Domnilor, dacă ar fi fost altfel, am fi pornit alt Război Civil.
Cecil,
ce părere ai despre cioroi să se ducă la aceeaşi şcoală cu albii?
Să fiu sincer cu dv, domnule Jenkins,
încerc să evit dispute despre politica europeană sau americană.
Nici n-ar trebui, Cecil. Sunt cu toţii nişte criminali.
Earl Warren ar trebui împuşcat şi spânzurat.
Idiotul ăla de judecător vrea să renunţe la segregaţia din şcoli.
Cred că judecătorul Warren va afla cât de greu este de realizat.
Aşa e, Cecil! Aşa e...
Niciodată nu mi-am imaginat că voi ajunge să lucrez într-un log atât de elegant.
N-am visat niciodată că viaţa poate fi atât de frumoasă.
Am cunoscut-o pe Gloria când lucram la Excelsior.
Era menajeră acolo.
Dar acum, singura ei treabă era să ne crească cei doi copii.
M-am asigurat că nici măcar nu se vor uita la o plantaţie de bumbac.
Trebuie să fac pipi.
Nu astăzi, nu încerca asta cu mine. Termină-ţi temele.
- Unde s-a dus Louis? - S-a dus să ducă gunoiul.
Lucrezi iar de noapte? Cum ţi-a fost tura?
Bine că am unde munci.
Îţi simt lipsa noaptea, dragule.
Nu spuneai că vrei să faci pipi? Du-te şi fă.
Şi spală-te pe mâini înainte să ieşi din baie.
Bună dimineaţa!
- Salut, tată. - Salut, Louis.
- Eşti bine? - Da.
Femeia a cărui fiu a fost ucis,
umblă prin zonă ţinând discursuri.
- Cum o cheamă, dragule? - Mamie Till.
Mamie Till...
Povestea asta parcă s-a întâmplat ieri, deşi au trecut doi ani.
A fost strigător la cer ce i-au făcut bietului băiat,
doar pentru că s-a uitat la o femeie albă.
Să-l bată în halul ăla, să-i arunce trupul în râu...
Asta l-a ucis. Nu era mai mare ca Louis. Avea 14 ani.
Albi sudişti nebuni.
Măcar aici în DC viaţa e mai bună, nu?
Şi aici suntem trataţi rău.
Vino aici Charlie! Spală-te pe mâini.
Louis a zis că ar trebui să nu mai înghiţim rahaturile albilor.
Ai grijă ce spui!
Alo, reşedinţa familiei Gaines.
Da... Imediat, dle Kidgan.
E şeful tău, tată.
Pentru ce te sună?
Când suna omul alb, puneam mereu răul înainte.
Da, domnule?
Mi-aş fi pariat toţi banii că voi fi concediat în acea zi.
- Urmaţi-mă, vă rog. - Da, domnule.
Sunt Cecil Gaines.
E o plăcere să vă cunosc.
Şi pentru mine. Luaţi loc.
- Aveţi culoare politică, dle Gaines? - Nu, domnule.
Bun. La Casa Albă nu tolerăm apartenenţe politice.
- Cum m-aţi găsit? - Nu v-am căutat.
L-aţi servit pe RD Warner la hotelul Excelsior.
El supraveghează toate operaţiunile din Casa Albă.
I-ai făcut o impresie foarte bună.
Nu-mi amintesc de asta.
Dl Warner şi cu mine facem recrutări în rândul personalului, de prin oraş.
Funcţia de majordom devine rar disponibilă,
pentru că majoritatea dintre ei stau 30 de ani sau chiar mai mult.
Ştiu şi de aceea am fost surprins când m-aţi sunat.
Şi pentru mine a fost o surpriză.
Ca ospătar şef la Casa Albă, în mod normal eu angajez majordomii.
Iertaţi-mă că spun asta, dle Fallows,
Cu siguranţă nu-mi doresc angajarea dacă aceasta vă provoacă neplăceri.
Serios?!
Aveţi nevoie de majordomi aleşi pe sprânceană,
oameni pe placul dvs,
care vă vor împlini viziunea unui personal propice al Casei Albe.
Este cumva... un Louis Trace?
Aceste sticle sunt copii după ploştile,
găsite după bătălia de la Jarnac.
Corect?
Italienii îşi cunoşteau bine vinul,
iar irlandezii cu siguranţă ştiu să facă un whiskey grozav,
dar cred că francezii au un avantaj uriaş,
când vine vorba de coniac.
Sticla e autentică?
Da, vei fi un cioroi de casă bun.
Te servesc cu o ceşcuţă?
Câteodată nu suntem decât eu şi Faye aici.
Eu, Faye, şi un strop de scotch.
Ce i-ai făcut salatei de cartofi?
Îţi spun ce i-am făcut. I-am pus nişte mărar, asta am făcut.
Am citit în Femeia că murăturile îneacă aroma
iar mărarul o scoate în evidenţă. Asta mănânci tu acolo.
Asta era? Da... Îmi place.
Parcă au gustul diferit, nu? - Chiar au.
Cred că eşti tare mândră de Cecil.
Singur s-a descurcat să ia slujba aceea.
Cei de la Casa Albă l-au sunat, nu invers.
E un om cumsecade. Te-ai ales cu un bărbat bun.
Nu e ca cea de lângă mine Îmbufnata e încă supărată pe mine.
Am motiv.
Ba nu ai motiv. Ţi-am zis că m-am dus la sala de jocuri,
am jucat nişte numere, mi-am luat o friptură, apoi am plecat.
Nici măcar n-am apucat să beau ceva!
Sunt sătulă până peste cap de placa asta cu sala de jocuri, Howard.
Cum te aştepţi să cred că ai fost la sală...
Haideţi, măi... Încetaţi cu prostiile.
Terminaţi cu cearta în casa asta imediat!
Ne-am strâns cu toţii să sărbătorim, aşa că purtaţi-vă frumos, măcar acum.
Voi trebuie să vă luaţi o cameră.
Perfect adevărat! Sau ceva de genul...
Dar mă înnebuneşte pur şi simplu!
- Vrei să vii cu noi? - Nu.
- Unde-mi sunt băieţii? - Sunt sus, se joacă.
Băieţi! Coborâţi repede, vreau să vă văd la faţă.
Ce făceaţi acolo, sus?
Dragule, când mă duci şi pe mine la Casa Albă?
Vrei la Casa Albă, iubire?
Ştii că vreau să văd Casa Albă.
Când vrei să mergi?
Nu te juca cu mine, ştii că vreau să merg.
Să lucrezi la Casa Albă, e un pas uriaş înainte.
Da, e frumos.
Fată, ţi-ai făcut intrarea în Casă. Vreau să aud toate bârfele.
Nu ştiu câte bârfe ai să auzi,
pentru că l-au pus să jure nu ştiu ce cod al tăcerii
şi nu-mi poate spune nimic.
Fată, trage-i-o zdravăn...
- O să se spargă tot. - Da, asta e cheia!
Ai auzit?
Băieţi, nu mai alergaţi prin casă, n-aveţi altceva mai bun de făcut?
Elroy! Ia vino-ncoace.
Vino încoace.
Dă-mi nişte bani.
Acum... ia spune-le ce vrei să te faci când vei fi mare.
Vreau să lucrez la Casa Albă, exact ca dl Gaines.
Ăsta-i băiatul mamii!
Louis! Tu ce vrei să te faci când vei fi mare?
Vrei să lucrezi la Casa Albă ca şi tatăl tău?
Nu ştiu.
Vă zic sincer că eu ştiam exact ce vreau să fiu, când aveam 13 ani.
Da, asistent la Bingo.
Sunt Cecil Gaines. Sunt noul majordom.
Sunt 16 menajere angajate permanent,
Avem şase majordomi, patru tâmplari, doi pictori,
şapte electricieni, 3 spălători de vase, 3 portari,
personal complet la bucătărie, incluzând şi un patiser,
trei caligrafi angajaţi permanent.
Doi pictori, şapte electricieni, nouă ingineri.
Uite-l pe Warner.
Dle Warner, voiam să vă mulţumesc pentru ocazia de a lucra la Casa Al...
Haide, pe aici.
Doamnă, sunt Cecil Gaines, Vom lucra împreună aici.
Dle Gaines, vă rog să nu mai faceţi aşa ceva.
- Haideţi. - Da, dle.
Când ridici farfuria, să n-o freci de masă niciodată.
Să nu asculţi sau să participi la o conversaţie.
Trebuie să simţi camera ca fiind goală, când intri.
Apoi tipa îmi zice... "Bagă două degete".
Mă execut.
Apoi începe să geamă, să urle şi să ţipe: "Bagă-mi toată mâna"!
Aşa că mi-am băgat toată mâna.
Apoi a strigat: "Bagă amândouă mâinile!"
"Bine!"
Apoi icneşte: "Acum aplaudă"!
"Nu pot", îi spun.
Se uită la mine, îmi zâmbeşte şi-mi zice:
"Vezi? Ţi-am zis că-s strâmtă."
Salut! Ia uite-l! Am auzit că vii.
- Cum te cheamă, frate? - Cecil. Cecil Gaines.
Cecil Gaines. Sunt Carter Wilson, majordomul şef.
Să nu te îngrijoreze Big Mo din spatele tău.
Frăţiorul îţi ciordeşte portofelul fără să-ţi dai seama.
Cel din oglindă se numeşte James Holloway, este adjunctul meu.
- James? - Jackie Robinson sau Willie Mays?
De ce nu-i strângi mâna omului înainte să-i pui întrebări dificile?
Voiam să aflu de unde vine omul.
Se pare că juriul este încă pe asta, nu?
Bine ai venit. Dichisitul Freddie ţi-a prezentat turul?
Da. Echipa Dodgers continuă să piardă?
Aş putea să-ţi răspund la întrebare, dacă n-ar mai da Carter din meliţă.
Lasă prostiile şi treci la treabă.
Doamne, ajută-ne...
Nu fi emoţionat. Mergi calm.
Nu auzi nimic, nu vezi nimic,
doar serveşti la masă.
Să trimitem trupele federale la Little Rock?
Dacă va fi necesar, da.
Nu concep nicio situaţie să necesite intervenţia trupelor federale în sud.
În veci!
Ar putea provoca un alt Război Civil.
Dle, dacă guvernul federal nu-l va susţine pe Brown,
atunci cine o va face?
Sudiştii trebuie să se supună legii.
E nevoie de puţin timp să se obişnuiască cu asta, atâta tot.
Înţeleg, dle preşedinte,
dar dacă Faubus continuă să pună beţe-n roate
educaţiei pentru copiii de culoare, atunci ce facem?
Trebuie să întărim Constituţia.
Să-i dăm lui Faubus mai mult timp.
Cu puţină convingere, se va retrage. Trebuie să ne mişcăm elegant.
- Cum a fost? - Aproape m-am căcat pe mine.
Am avut o gagică mai de mult.
De fiecare dată când i-o trăgeam, se căca pe ea.
- Mai taci. - Tu să taci.
Am dat pe jos un prosop.
- Bună, tată. - Salut.
Bună seara, dle Gaines.
Salut, Elroy.
Louis, ce ţi-am zis să nu-i laşi să se uite la emisiunea aia?
E de groază. Sunt prea tineri.
Opreşte televizorul.
Unde-i maică-ta?
Dna Gloria a încercat să reziste, dar a adormit.
Elroy, nimeni nu te-a întrebat nimic.
Mişcă-ţi fundul acasă, înainte ca maică-ta să ne ciupească pe amândoi.
- Haide măi tată... - Şterge-o.
- Pa. - Opreşte-l
Nu tropăi pe scări, să n-o trezeşti pe maică-ta.
Ce-i aia?
Sunt prostiile alea ale lui Mamie Till?
Vreau să mă duc şi eu.
Nici vorbă!
De ce?
Nimic bun n-o să iasă din asta.
Tată, ai auzit ce-a spus mama?
- Lasă prostiile să se întâmple în sud. - Aş fi putut fi eu cel ucis!
S-a întâmplat în sud.
Am fugit de acolo ca să avem o viaţă mai bună.
Acum lucrez pentru omul alb, să facă lucrurile mai bune pentru noi.
Şi nu lucrez la orice om alb.
Stinge lumina şi treci în pat.
V-am adus supa de pasăre, dle preşedinte.
- Las-o pe masă, Cecil. - Da, domnule.
Ai absolvit vreo şcoală, Cecil?
Nu am fost la şcoală, dle preşedinte. Am crescut pe o plantaţie de bumbac.
Şi eu am crescut la o fermă.
- Ai copii? - Da, am doi fii.
Merg la şcoala pentru copii de culoare?
Da, domnule. Se duc.
Ce e?
Garda statală a interzis iar accesul copiilor negri.
Faubus mi-a promis că soldaţii îi vor escorta pe copii în şcoli.
Guvernatorul din Arkansas a minţit, dle preşedinte.
Ce naiba a păţit?! De ce îmi forţează mâna?
Următoarea noastră mişcare trebuie să fie îndrăzneaţă şi rapidă.
"Am emis astăzi un Ordin Executiv,
prin care am pus trupele sub autoritatea federală,
pentru a ajuta la aplicarea legii federale la Little Rock, Arkansas.
Când preşedintele a trimis trupele la Little Rock,
a fost pentru prima dată când un alb a sărit în apărarea noastră.
Îi spusesem lui Louis că preşedintele va îmbunătăţi lucrurile pentru noi.
Acum putea să vadă cu ochii lui ceea ce i-am spus.
A fost minunat. Sunt atât de mândră de tine.
Mulţumesc, mamă.
Pălăria aia e caraghioasă.
Tu ai mutră caraghioasă.
Şi eu sunt mândru de tine.
Tată, ai văzut vreun copil de alb la mine la şcoală?
De ce Louis n-a observat
că preşedintele a făcut lucruri bune pentru noi?
Ţi-am spus să nu întârzii. N-ai voie să pierzi autobuzul ăsta!
Aşteaptă... Să ne luăm rămas bun.
Asta poate aştepta.
Tennessee e foarte departe.
Fisk e o şcoală foarte bună, tată.
Te-ai putea răzgândi şi să te duci la Howard.
Nu pot să cred că încă te gândeşti la Universitatea Howard.
O să urmeze la Fisk.
Ştiu, ştiu...
numai că e atât de departe. Atâta tot.
- Tocmai asta e şi ideea. - Care e ideea?
Dă-mi o ţigară şi nu-mi spune că nu fumezi.
N-am niciuna.
Vino-ncoace. Ştiu că-ţi dau lacrimile, şmecherule.
Nu din cauza ta.
Uită-te sub saltea. Ţi-am lăsat ceva.
- Nu-l pot proteja cât va fi în sud. - Sudul s-a schimbat, Cecil.
Nu mai e ca atunci când erai tu acolo.
Mamă, Louis îmi lasă mizeriile lui de reviste.
Te iubesc, mamă.
Te iubesc, fiule. Te iubesc Louis.
Ţi-am făcut un sandviş cu şuncă.
Haide, tată.
Tu eşti primul.
Ştiu.
Sunt tare mândru de tine.
Trebuie să plec, tată.
Trebuie să plec.
Dacă ai nevoie de ceva, să mă suni, da?
Bine.
Pa, mamă!
La revedere, Louis.
Să-mi amintească cineva de ce facem asta? Cineva?
Asta arată pentru mine ca un jaf la drumul mare.
Asta e arta patiseriei franceze.
Sictir, băi cioară! Patiserie franţuzească...
Asta e o nulitate.
Vrei să mă joc cu ea? Mă joc...
O frământ uite aşa.
Ar fi fost bine dacă avea... un sfârc micuţ pe ea.
Haide, omule.
Bună seara, dle vicepreşedinte.
Arată ca o masă gustoasă.
Da, domnule.
V-am adus ceva la toţi.
Mulţumesc, dle vicepreşedinte.
Nu vreau să-l vorbesc de rău pe tinerelul ăla de Kennedy.
Sunt sigur că e un tip de treabă,
dar chiar vreţi un puţoi nemernic şi răsfăţat
să vă fie următorul preşedinte?
Mai gândiţi-vă.
Vă susţinem pe dvs, dle vicepreşedinte.
Mulţumesc, Cecil.
Hai să vă întreb ceva cu toată sinceritatea.
Ca membri ai comunităţii de negri, care vă sunt cele mai mari nelinişti?
Haideţi, băieţi. Îndrăzniţi.
Holloway, spune tu.
- Dacă tot aţi întrebat, domnule... - Am întrebat.
Ajutorul social pentru cei de culoare e cu 40% mai mic decât cel al albilor.
- Serios? - Da, domnule.
Şi e foarte greu ca personalul de culoare să fie promovat.
Vă zic sincer...
Când voi ajunge preşedinte,
voi avea grijă să primiţi salarii mărite şi promovările pe care le meritaţi.
Asta ar fi grozav, domnule.
Vă dau cuvântul meu.
Vă mulţumesc, domnule.
Spuneţi-le alor voştri să mă voteze şi exact asta se va întâmpla.
Împărţiţi şi altora.
Cauţi iubire, băiete?
Aşa i-am poreclit atelierul lui Lawson, Şcoala de iubire.
Asta căutai?
De asta am venit la Fisk.
Şi eu.
- Sunt Carol Hammie. - Louis Gaines.
Haide, vino după mine.
Eşti de pe la ţară, nu?
Al meu e doctor.
Tatăl tău cu ce se ocupă?
E băgat în politică.
Vom avea oricum nevoie de ajutor să absolvim de aici.
Noi? Sunt aici de puţin peste o lună.
Ce urmează necesită timp, dăruire, disciplină şi concentrare.
Ne măsurăm împlinirile în valuri.
Asta nu e o relaţie de o noapte, nu se întâmplă preţ de o săptămână,
ci necesită o disciplină de fier, exact subiectul discuţiei noastre.
Şi cum putem măsura aceste lucruri?
Trebuie să privim înapoi în timp la cineva precum Gandhi.
Împreună vom studia în amănunt tehnicile lui Ghandi.
Ce a fost eficace în Africa de Sud, atât de eficace în India,
pentru propriul său popor, dar şi pentru alţii
şi vom implementa aici, în Nashville.
Aşadar vom forma o armată, eu şi voi.
Această armată are o singură armă, iar aceasta este dragostea.
Eu sunt pentru... Da?
Dacă unica noastră armă e dragostea, iar armele lor sunt arme...
nu e prea periculos?
Ai putea să fii ucisă.
Dacă asta nu-i convine cuiva, ştiţi unde e uşa.
Înţeleg că sună provocator, dar ăsta e adevărul.
Bine, copii...
Să înceapă spectacolul...
Ştiţi că n-aveţi voie să staţi acolo.
Am dori să ne serviţi, vă rog.
Ceea ce discutăm, e o chestiune fără precedent.
Dar necesită o răbdare cum niciunul din noi n-a avut-o.
Puteţi face comanda în separeul pentru coloraţi,
eu n-am de gând să vă servesc aici.
Suntem organizaţi.
Fiecare grup are un lider.
Avem observatori cu mărunţiş şi numere de telefon de la ambulanţă.
Şi când un val dărâmă fast-food-ul, ce urmează?
Un întreg val de studenţi negri, stând acolo şocaţi.
Ne-am dori să fim serviţi, vă rog.
Acum, cine vrea să joace rolul?
Jim, am nevoie de ajutorul tău aici.
Ştiţi cu toţii că n-ar trebui să staţi acolo.
Atacaţi-i. Ăsta este un experiment.
Trebuie să faceţi tot ce e necesar, ca să le frângeţi spiritul.
Vreau să te aud spunând "cioară". Vreau să aud cioară.
- Nu mă simt confortabil spunând asta. - Ai venit aici să te pregăteşti
şi să o pregăteşti. Aşa că, să aud, acum!
Cioară.
Mai tare!
- Spune aşa cum trebuie! - Cioară!
Mai tare!
Eşti o cioară!
Trebuie să vă aşezaţi la locul negrilor!
Aici nu-i pentru voi! Nu puteţi fi serviţi aici!
Trebuie să faci ce ţi se spune. Şi să stai la locul tău.
Eşti o cioară!
Fă-o să creadă!
Vezi oamenii ăştia de aici.
Aici sunt în secţiunea lor.
Dacă vrei să facem cumpărături aici, fă-i să plece!
Haide, Robert. Să mergem.
Ridică-te, maimuţă! Ridică-te!
- Pentru a ne servi ţara! - Pentru a ne servi ţara.
Sunteţi condamnaţi cu toţii la 30 de zile, în închisoarea districtuală.
- Ce? - Aprod, scoate negrii de aici.
Se întâmplă ceva special aici, tată.
Ce-i aşa special la un alt bărbat de culoare în închisoare?
Ce faci cu banii mei munciţi din greu?
- Măcar eşti la şcoală? - Încerc să schimb percepţia despre negri.
Prin încălcarea legii.
Judecătorul te-a condamnat la 30 de zile la închisoarea de corecţie.
Era cât pe ce să fii ucis.
Dacă nu pot sta în orice fast-food vreau, atunci e ca şi cum aş fi mort.
- Luptăm pentru drepturile noastre. - Drepturi!
Vom schimba conştiinţa naţiunii faţă de negrul american.
Cu cine crezi că vorbeşti?
Eu te-am adus în această lume şi tot eu te voi scoate din ea.
Vei putea vorbi cu el?
Cu cine?
Cu Louis.
Da, vorbim cu el.
A spus că s-a alăturat la ceva numit "Luptătorii pentru Libertate",
indiferent ce naiba ar trebui să însemne.
O să-l vezi?
Am stabilit să încerc să-l văd în închisoare.
De fiecare dată când o fac, Cecil se
enervează aşa că nu ştiu când se va întâmpla.
Ai stabilit să încerci... Vezi, asta e problema.
Trebuie să nu mai încerci, trebuie să o faci.
Te mai duce la Casa Albă?
Nu. Cecil spune că nu vom merge curând.
Cecil spune, Cecil spune...
Patru ani... Asta-i ceea ce te face credulă, dragă.
Ştii ce nu înţeleg, nu înţeleg de ce nu poate
ajunge la preşedinte ca să facă ceva.
Haide, Gina. Asta e problema ta. Spui prostii.
Preşedintele are destulă treabă,
ca să se mai gândească la prostiile lui Louis.
Ştii, de ce nu taci?
E o mizerie!
- Fii drăguţ! - Cine ţi-a spus să-mi spui să tac?
Adu-mi ceva de băut. Vreau nişte scotch.
Ei bine, eu personal cred că din cauza lui Louis, vom fi ucişi cu toţii.
Vin să ne căsăpească, vin să ne căsăpească...
E nebun ca şi mama lui.
Am vrut s-o spun, în sens pozitiv.
Îmi pare rău! Îmi pare rău!
Întoarce-te aici.
Preşedintele locuieşte la Casa Albă, până la învestirea următorului.
Aşa că personalul are exact două ore
în timpul ceremoniei de inaugurare,
ca să-l scoată pe vechiul preşedinte şi să-l instaleze pe cel nou.
Se spune că băiatul ăsta alb, nou, e blând.
Trebuie să-mi mişc fundul acasă, la Gloria.
Orele astea ne omoară.
Ce-ţi face băiatul, Cecil?
Domnilor, a sosit preşedintele.
De unde să începem?
Nu sunt sigur. de aici? Poate pe aici? Mulţumesc.
Pe aici, domnule preşedinte.
Bună ziua, tuturor.
Bună ziua, domnule preşedinte.
Sunt încântat să lucrez cu voi toţi, în următorii patru ani.
Opt ani, Jack.
Ei bine, veţi vedea cine poartă pantalonii pe aici.
Nu voi aminti numele voastre, dar voi încerca s-o fac.
- Jesse. - Jesse.
Este un lucru bun că eşti aici. Pentru că am să uit.
E în regulă.
E o plăcere să vă cunosc, domnişoara Caroline.
Ce-i cu respiraţia asta, Gloria?
Opreşte-te, bine? Opreşte-te!
Ce-i asta?
Păpuşă, puţi toată a gin. Te miros de aici.
Asta spune boala Addison.
Opreşte-te. Vrei să încetezi.
L-ai dus azi pe Charlie la dentist?
Are cineva de la Casa Albă, boala Addison?
Nu, nu l-am dus azi pe Charlie la dentist.
De ce mă întrebi pe mine de asta? Tu nu eşti niciodată acasă.
Acum, te comporţi ca şi cum l-ai dus pe Charlie la dentist?
Nu eşti niciodată aici, nu ştiu cum ai să-l duci. Îi cad dinţii,
aşteptându-te pe tine să-l duci.
Treci la culcare, Gloria. Îl duc mâine.
Câte perechi de pantofi are?
Câte perechi de pantofi are domnişoara, Jackie Kennedy?
De unde naiba să ştiu?!
Eşti în Casa Albă, zi şi noapte... Credeam că ştii totul.
Vii să-mi spui ce să fac... Făcându-ţi griji că beau.
Ar trebui să fii îngrijorat de casa ta! Băiatul nostru e în închisoare, Cecil!
Băiatul nostru e în închisoare, iar tu nu poţi veni acasă!
Nu vezi că sunt aici şi încerc să vorbesc cu tine?!
Pun pariu că ai vrea să vorbesc franceză, ca Jackie...
Jackie Kennedy...
Que sera, sera...
Îţi place?
Îţi place cum vorbeşte?
Cecil! Auzi că vorbesc cu tine?
Nu ai adormit.
Bobby i-a spus preşedintelui, că n-ar
trebui să fie îngrijorat de protestele negrilor.
Sondajele de opinie au arătat că SUA, nu sprijină drepturile civile.
Ţi-am spus că băiatul alb e blând...
Un pic prea blând pentru banii mei.
- Cecil, ce-ţi face băiatul? - A ieşit din închisoare.
Spune că s-a întors la şcoală. Dar cred că, circulă pentru libertate.
Cum se simte Gloria?
E mahmură.
Se spune că tipul care cântă, e mare sculă.
Pablo Casals. Renume mondial.
Fireşte că e de renume mondial!
Crezi că doamna Kennedy, ar vrea să-i cânte o trupă de scripcari?
De ce n-o pui şi tu de-o trupă. Poate ai putea să mergi şi tu acolo?
Ştii, de fapt, hai s-o punem cu toţii de-o trupă!
Voi cânta la tamburină... dar tu?
Voi cânta la flaut cu guşă.
Casals este un suflet drept.
Refuză să cânte în orice ţară, care recunoaşte regimul lui Franco.
Cine e Franco?
Las-o baltă, omule.
Las-o baltă.
Eşti ignorant.
Carol, eşti obosită?
Vrei să-mi pun capul pe umărul tău?
Ce nu e în regulă cu asta?
- Nu-mi pun capul pe umărul tău. - Poţi.
- Ai mai fost într-un aşa autobuz? - Nu, e prima dată.
Nu? Ce spune prietenul tău despre asta?
- Prietenul meu?! - Da...
Trebuie să fie supărat pe tine, că eşti în autobuzul ăsta.
- Nu am prieten. - Nu ai prieten?
Cum de nu ai un prieten?
Louis, ce e asta?
- Este o cruce. E o cruce! - Şofer, întoarce!
Întoarce autobuzul!
La naiba!
Alabama urăşte negrii!
Dumnezeule!
Toată lumea afară!
Într-o casă veche din Paris, acoperită cu viţă de vie,
locuiau 12 fetiţe, descendente din două familii.
Cea mai mică...
- Se numea, Madeline. - Precum, Caroline.
Nu-i era frică de şoareci.
De ce oamenii merg cu autobuzul libertăţii?
Unchiul Bobby i-a spus tatei că, autobuzul libertăţii a explodat. Azi.
Nu ştiam dacă băiatul meu, e viu sau mort.
Alo?
Bună, tată. Sunt în Mississippi.
Am crezut că erai în Alabama?
Am fost acolo două săptămâni în închisoare, acum suntem în Mississippi.
Vreau să mă asculţi, Louis.
Vreau să vii acasă.
Ştiu că nu ne-am văzut la faţă,
dar mama ta, te vrea acasă.
Sunt închis.
- Pentru cât timp? - Unde e?
Nu ştiu. Au spus că trei luni.
Când ies, plec în altă parte.
- Ce vrei să spui?! - Ce spune?
Lasă-mă să vorbesc cu el. Dă-mi telefonul.
E dreptul meu să merg cu acel autobuz. E dreptul meu legal
şi-mi voi exercita drepturile în calitate de cetăţean american!
Cetăţean american?
Ce tot vorbeşti?
Ştii ce-ţi vor face?
Te vor linşa. Apoi, au să te arunce în râu.
Au să te omoare.
Mamă, atunci vor trebui să mă omoare.
Îmi trebuie semnătura dvs, domnule preşedinte.
Nu ştiu la ce ţară mă uit.
Pleacă!
Louis... cioroiul ăla mic, ar putea fi ceva de capul lui.
Nu-l mai fă cioroi, pentru că nu-i cioroi.
Ce s-a întâmplat, iubito?
Ce e în neregulă cu mine e... asta.
- Ce vrei să spui? - Asta-i în neregulă cu mine.
Ştii ce? Acest lucru este greşit. Este greşit.
Noi încă n-am greşit.
Nu-i pot face asta lui Cecil.
Nu-i putem face asta lui Cecil. O fac pentru tine.
Vreau să pleci din casa mea.
De ce crezi că Dumnezeu ne-a adus unul lângă altul, în fiecare zi?
- Dumnezeu n-are nimic de-a face cu asta. - Te-a pus uşă în uşă cu mine.
Mereu spui cât de singură eşti cu Cecil plecat la Casa Albă,
aşadar, ai nevoie de un bărbat ca mine, care
poate aprecia dragostea şi femeia din tine.
Vreau să-ţi mişti fundul afară din casa şi de pe canapeaua mea, imediat.
M-am săturat! Ţi-am spus!
Lasă-mă să-ţi fac o demonstraţie.
Nu mă lua cu tâmpeniile tale.
Asta eşti tu, iar ăsta sunt eu. Şi se pare că nu ne potrivim deloc.
Tocmai am dat unul peste celălalt. Dar când aliniezi lucrurile corespunzător,
precum Dumnezeu, te-a pus vecină cu mine,
totul funcţionează.
Şi chiar dacă încetineşti, te prind.
Trebuie să-ţi scoţi fundul, afară din casa mea.
Avem nevoie unul de celălalt.
Ceea ce am eu nevoie, este soţul meu.
Şi nu să mă întind pe aici, cu tine.
În medie, câte pastile crezi că iau pe zi, Cecil?
Aproape... 103, dle.
Ajută-mă să mă ridic.
Domnule preşedinte...
Ştiu că fiul tău este un călător liber.
E în închisoare chiar acum, în Birmingham cu Martin Luther King.
Ştiţi cum este, domnule?
Bănuiesc că e bătut bine,
dar după ce dosar are, cred că s-a obişnuit.
Cecil, a fost arestat de 16 ori în ultimii doi ani.
Da, dle.
Asta-i tot, domnule?
Da.
Ştii, n-am înţeles niciodată,
prin ce aţi trecut voi cu adevărat, până ce n-am văzut asta...
Fratele meu mi-a spus că aceşti copii...
I-au frânt inima...
La fel şi mie.
Focurile discordiei ard, în fiecare oraş la nord şi sud,
unde căile de atac legale, nu sunt la îndemână.
Declinul e solicitat în stradă, cu demonstraţii, parade, şi proteste.
Cer Congresului să adopte legi,
oferind tuturor americanilor dreptul
să fie serviţi în locurile deschise publicului.
Hoteluri, restaurante, teatre, magazine şi unităţi similare.
Acest lucru mi se pare a fi un drept elementar.
Acest refuz este o mârşăvie arbitrară pe care
niciun american n-ar trebui s-o îndure în 1963,
dar o fac mulţi. O mare schimbare este la îndemână.
Şi sarcina noastră, obligaţia noastră,
este de a face acea revoluţie, această schimbare, paşnic şi liber pentru toţi.
Hei... Hei Cecil. Cecil, ce s-a întâmplat?
Cecil. Cecil?
I-au zburat creierii.
Despre cine vorbeşti?
Kennedy...
Doamna Kennedy a refuzat să-şi schimbe hainele,
pentru ca toată lumea să poată vedea ce i-au făcut soţul ei.
Ultima dată când am văzut atât de mult sânge,
a fost în ziua când a fost ucis tata.
Vă rog, spuneţi-mi cum vă pot ajuta.
Mamă? Ce faci?
Vreau să duci cutia asta la subsol.
S-o etichetezi TROFEE.
Astea-s lucrurile lui Louis, mamă. Ştii că are să se supere.
Nu-mi pasă că Louis se supără. Eu sunt cea supărată.
N-a mai fost aici, de trei ani.
- De ce te-ai supărat, mamă? - Să n-o pui lângă borcanele mele cu bame.
- Nimeni nu va încerca să miroase bamele! - Şi când te întorci,
vreau să-mi aduci mâncare pentru peşti.
Uite ce mi-a dat preşedintele... ce mi-a dat, dna Kennedy.
A fost a preşedintelui.
Gloria, preşedintele a fost ucis.
Îmi pare foarte rău de preşedinte.
Chiar îmi pare.
Dar tu şi Casa Albă, puteţi să mă pupaţi în fund.
Nu-mi pasă ce se întâmplă în casa aia. Îmi pasă ce se întâmplă în casa asta.
Ştiam că Gloria era nefericită de ceva timp.
Ştiam că probabil, de asta bea.
Voia ca eu, să mă înţeleg mai bine cu Louis.
Nu ştiam cum.
Dar puteam să nu mai petrec
atâtea ore la Casa Albă.
Şi am făcut asta.
Câte perechi de pantofi avea...
Avea aproximativ... 125.
125 de perechi de pantofi...
Şi să-ţi spun ceva...
Data viitoare când va fi lumină într-o cameră goală,
voi trage în toţi ticăloşii din casa asta.
Vorbesc serios, Cecil,
mă întorc în Texas şi voi conduce ţara, dintr-o baracă murdară, dacă trebuie!
Asta e ceea ce vrei?!
Cine crezi că plăteşte facturile aici. Eu nu, dar ştii ce vreau să spun.
Da, dle.
Era să uit...
Eu şi cu Ladybird, vrem să-ţi dăm asta.
Se asortează cu ochii tăi.
Vă mulţumesc, domnule.
Bravo, scumpo! Ştii cum îi place tatii!
Negro! Pleacă de aici!
Mi-ai împuţit baia!
Dumnezeule, ce faci?
Dă-mi peruca! Ce e în neregulă cu tine?!
Asta-i peruca mea bună!
James mi-a spus că Dr. King i-a spus preşedintelui, că vom ieşi în stradă
pentru dreptul nostru la vot. Nu-i aşa scumpule?
Ce?
Nu mi-ai spus că Dr King i-a spus preşedintelui,
că vom ieşi în stradă pentru dreptul nostru la vot?
Eu nu fac asta.
- Asta e ceea ce ai auzit? - Şi Dr King nu glumeşte...
Cu funduleţul lui de militant.
- Cu cine a vorbit? - Se pare că cineva vorbeşte...
Lasă-mi pasărea în pace.
Ştii că trei copii au fost ucişi acolo.
Încercând să obţină negrilor dreptul la vot.
De asta n-am vrut ca Louis să meargă acolo. De asta am încercat să-ţi spun.
- Nu trebuia să-l fi trimis acolo. - Ştiu.
Acum este acolo şi nu mai putem face nimic.
Singurul motiv pentru care preşedintele
a trimis FBI-ul, e că doi dintre ei erau albi.
- De unde ai ştii asta? - Cine ţi-a spus asta?
De unde ai auzit asta? Eu nu ţi-am spus asta!
Era în unul din ziarele negrilor din Baltimore.
Eşti în regulă?
Acum face pe deşteapta. La naiba.
Scumpule, crezi că preşedintele ar trebui să facă ceva în privinţa...
Legii electorale?
Preşedintele Johnson a aprobat ce-a mai mare parte a drepturilor civile,
de când Lincoln, a abolit sclavia.
Va fi foarte dificil să treacă un alt proiect de lege, aşa curând.
- Asta e tot. - Vezi cum mă interoghează soţia?!
O fac în fiecare zi.
Doar că tu trebuie să ştii cât să spui şi când nu.
Tu ocupă-te de femeia ta, mă ocup eu de a mea.
Măcar tu-i spui soţiei tale ce se întâmplă acolo.
- Aşi! - La naiba!
Glo. Ai auzit de vecinul tău, Howard?
Tipul de pe strada 8, l-a prins în pat cu soţia sa.
L-a împuşcat mortal. L-a împuşcat în spate.
Asta e. Asta e totul.
Nu ştiu. Poate.. Poate a primit ceea ce a meritat.
Ticăloşii trebuie să realizeze că negrii nu mai suportă!
Întreaga ţară e un butoi cu pulbere,
un butoi nenorocit în care furia negrilor aşteaptă să explodeze!
Vreau ca toţi să puneţi mâna pe telefon, să sunaţi la NAACP, CORE,
oriunde cineva v-ar asculta
şi ajutaţi-mă să ţin negrii departe de stradă.
Buck îţi miros fundul de aici! Ce naiba mai aştepţi?!
Iisuse!
Cecil, mai dă-mi nişte suc din ăla de prune.
Nu sunt sigur ce-o să facă Malcolm X.
Eu ştiu ce o să facă. Are un plan mai bun decât Dr King.
Dacă cineva pune mâna pe tine, bagă-l în sicriu.
Ăsta-i un plan mai bun?
Mai bine plecăm.
- Noapte bună, fraţilor. - Noapte bună.
Noapte bună.
Adică...
Tocmai te-ai supărat pentru că a vorbit despre tatăl tău.
Ce?
Spunea toate acele lucruri despre sclavii negri. Am văzut că te-ai supărat.
Tatăl meu nu este sclav negru.
E majordom, nu-i aşa?
Nu vorbi despre tatăl meu. Eu nu vorbesc despre tatăl tău. Bine?
Asta pentru că tatăl meu e mândră de ceea ce fac.
Eşti bine?
Toţi au fost la biserică să strângă bani, pentru copii căzuţi în Selma.
Dar eu nu am fost.
Nu avem de gând să dau bani pentru ca fiul meu să fie ucis.
Încă o dată, le-au bătut copiii.
Asta a fost aşa de nasoală încât presa a numit-o " Duminica Sângeroasă ".
Ce-ţi fac băieţii, Cecil?
Nu mai ştiu nimic de cel mare dle preşedinte,
cred că ar putea fi în Selma.
Ştiţi, uneori...
Uneori mă simt ca şi cum trăim în două lumi diferite.
Vreau să-i ştiu în siguranţă.
Fiecare cetăţean american...
Trebuie să aibă un drept egal de vot.
Din nefericire, în multe locuri din ţară,
bărbaţi şi femei nu sunt lăsaţi să voteze,
pur şi simplu, pentru că sunt negri.
Negri?
De când ne face negri?
Acel negru foloseşte cuvântul negru, mai mult decât îl folosesc eu.
Dar adevărul e că noi toţi...
trebuie să depăşim moştenirea
nenorocită, de bigotism şi nedreptate.
Şi vom învinge.
Nu dau doi bani pe Unchiul Sam Nu plec în Vietnam
Aş vrea să înceteze.
Dre King, aţi putea să vă întindeţi puţin...
Preşedintele Johnson, face o gravă eroare în Vietnam.
Că a trimis trupele.
De ce nu ar trebui să luptăm în Vietnam?
Vietcong-ul, nu ne face negri.
Serios, câţi dintre părinţii voştri sprijină acest război?
Dumnezeule...
De ce-l sprijină părinţii tăi?
Nu am vorbit despre asta în mod special, dar ştiu doar ca o fac.
Ce face tatăl tău?
E majordom.
Rolurile domestice ale negrilor, sunt importante în istoria noastră.
Nu ţi-am spus asta, ca să faci mişto de mine.
Frăţioare, negrii în roluri domestice,
sfidează stereotipurile rasiale deoarece, sunt harnici şi de încredere.
Descompune încet ura rasială cu exemplul lui...
De putere de muncă şi demnitate de caracter.
În timp ce noi percepem majordomul sau menajera ca fiind servili,
de multe ori devin subversivi chiar fără să ştie.
Vino, Cecil.
Bună ziua, dle Warner.
Vă mulţumesc, pentru că m-aţi primit.
De vreme ce personalul de culoare... negrii...
Lucrează la fel de mult ca personalul alb,
Cred că salariile ar trebui să reflecte munca prestată, domnule.
Personalul negru?
De asemenea, simt că ar trebui
să avem şanse de avansare.
Niciun administrator de clădire, negru,
n-a fost vreodată promovat în funcţie.
Eşti foarte bine văzut aici, Cecil,
dar dacă nu eşti mulţumit cu salariul, îţi sugerez să-ţi cauţi în altă parte.
- Cu tot respectul domnule... - Lasă prostiile lui Martin Luther King.
Aminteşte-ţi unde te-am găsit.
Da, dle.
Scuzaţi-mă.
Dr Martin Luther King, apostolul al nonviolenţei...
şi al mişcării pentru drepturile civile, a fost împuşcat în Memphis, Tennessee.
Poliţia au emis un mandat pentru
un bărbat alb bine îmbrăcat fugind de la locul faptei.
Nu ştiam dacă am să ajung acasă în viaţă.
A fost prima dată când m-am simţit ca şi cum
n-aveam ce căuta în propriul meu cartier.
Întreaga lume se schimba iar eu nu-mi găseam locul.
... În ultimii câţiva ani, între negri şi albi.
Mamă? Camera mea e roz.
Ia şi nişte cartofi dulci, Carol.
Îi fac cu suc de portocale, asta le dă gustul acrişor.
De cât timp sunteţi împreună?
- Suntem doar prieteni. - 5 ani.
Şi ceilalţi copii sunt implicaţi în politică?
Era o divizie, ca ceva divizat, mamă.
Unii erau ca John Lewis...
Îmi place John Lewis.
De unde ştii cine este John Lewis?
Pentru că citesc JET Magazine.
Doar nu stau acolo să cos la maşină toată ziua.
M-am săturat să tot fiu azvârlită în închisoare.
Da? Ei bine, acum suntem doi?
Filozofia Dr King, în cele din urmă l-a ucis.
A mers la început, dar..
acum e timpul să facem pasul următor, care este politic.
Mergeţi la Casa Albă, acum?
Tată, Louis merge la Casa Albă.
Ştii că nu te vor lăsa să intri dacă are sfârcurile afară.
Poate cu unul, dar nu cu amândouă.
Taci.
Nu, suntem mai mult la bază, mână în mână cu comunitatea.
Deşi, ne-am înfiinţat propriul nostru partid politic.
Care-i partidul vostru?
Îţi place în partid?
Îmi place în partid.
Cum se numeşte partidul tău?
Partidul Panterei Negre.
Ce fel de nume e asta?
Pentru ce militează?
Oferim mic dejun gratuit pentru copii,
clinici medicale gratuite, îmbrăcăminte gratuită şi lecţii de autoapărare.
De ce veţi avea nevoie de autoapărare?
Ca să nu mai luăm bătaie.
Eu şi tatăl tău a văzut un film grozav aseară şi mi-a amintit tare mult de tine.
Da?
Cum s-a numit filmul, dragă?
În arşiţa nopţii.
În arşiţa... nopţii.
Cu, Sidney Poitier.
Doamne, Sydney Poitier. Îmi place, Sydney Poitier.
Sidney Poitier, e fantezia omului alb a ceea ce vrea el să fim.
Dar în filmele sale, luptă pentru drepturi egale.
Numai într-un mod care este acceptabil status quo-ului albilor.
Iar el nu joacă prea bine.
Ce vrei să spui?
Tocmai a câştigat Premiul Academiei...
A eliminat barierele pentru noi toţi.
Fiind alb, acţionând ca un alb.
Sidney Poitier nu este altceva decât un bogat Unchi Tom.
Uită-te la tine.
Te-ai umflat tot.
Ţi-ai pus bască pe cap.
Ai venit aici şi spui vrute şi nevrute.
Prietena ta râgâie la masă.
Nici nu crezi că ai nevoie de şcoală, chiar dacă ţi-am dat banii.
Trebuie să plecaţi.
Da, Louis, trebuie să pleci din casa mea.
Ce?
Pleacă naibii, din casa mea!
Cecil! Cecil nu! Nu, nu, nu!
Nu l-am mai văzut pe băiat! Nu l-am mai văzut, de ani de zile!
Luaţi loc cu toţii!
Îmi pare rău, dle majordom! N-am vrut să râd de eroul tău!
Tot ceea ce eşti şi tot ceea ce ai,
se datorează acestui majordom.
Ia-ţi târfa asta uşuratică
şi ieşiţi din casa asta.
Îmi place Sydney Poitier, tati.
Poliţia l-a ridicat pe Louis, a doua zi.
Am să întârzii la muncă.
Unchiule Carter, îmi pare rău. Pe cine altcineva să sun ca să-l salveze?
De ce l-au săltat de data asta? Ridică-te!
A spus că poliţistul l-a oprit " că aşa a vrut ".
Că aşa a vrut?
A spus că nu o să se mai bată,
aşa că... a ieşit din maşină şi l-au lovit din spate.
Dar fata lui?
Au băgat-o în spital.
În spital? Charlie...
Trebuie să înceteze chestia asta, omule.
Am întârziat la muncă.
Spune-i lui Louis că nu sunt mama lui.
Îmi vreau banii înapoi.
Eşti bine?
Da. Sunt bine.
Mulţumesc, unchiule Carter.
Poţi cânta la altă masă, cu rahatul ăla cu Pantera Neagră.
Eu nu sunt ei, îmi vreau banii înapoi. M-ai auzit?
Da, dle.
Până la ultimul bănuţ.
Da, dle.
Unchiule Carter, nu-i spune lui tata.
Cum să eviţi sexul anal în închisoare?
Nu te-au învăţat asta la Pantere?
Te învaţă cum să stai?
Iar a băut?
Nu. E trează.
Nu face altceva decât să coase şi să hrănească nenorociţii de peşti...
Îi hrăneşte mai mult decât mă hrăneşte pe mine.
Te încântă să te întorci la Howard?
Sunt încântat să nu mă întorc.
Ce?
Da. Plec în Vietnam.
Charlie, nu face asta. Nu face asta.
Ţara asta ne tratează ca pe nişte câini!
Ce să fac?! Să nu fac asta?
Tu lupţi pentru ţara ta,
vreau să lupt şi eu pentru ţara mea.
Nu voi veni la înmormântarea ta.
Bun,
pentru că nu te vreau acolo cu toate astea...
Negru... piele... latex...
Strălucitoare şi să atragi toată atenţia de la mine, în sicriu...
Cum ţi se spune acum? Lou - ZEE?
Taci.
Lou - ZEE Gaines...
Vreau să ştiu orice nenorocită de decizie politică internă
şi o vreau pe masă chiar acum.
Ai primit notele pe care le-am trimis săptămâna trecută?
Eu şi John suntem de acord cu timpul solicitat pentru o perioadă de...
E o afurisită de muscă. E o afurisită de muscă, aici.
Iisuse.
Eu şi John suntem de acord cu timpul solicitat pentru o perioadă de neglijare.
- Neglijare? - Da.
Îmi place asta. Îmi place asta.
Porcii din mass-media, ne descriu ca terorişti.
Un terorist este cel care-i terorizează şi-i sperie pe alţii.
Noi suntem cei terorizaţi!
Cum putem exista în pace când ne e frică să mergem la magazin?!
Acum există mişcarea asta puternică a negrilor, nu?
Dacă Nixon, promovează puterea negrilor către afacerile negrilor
şi vom găsi modalităţi de sprijinire a antreprenorilor negri.
Înaintăm desegregarea în instanţele de judecată,
dar împingem întreprindere negrilor ca să
obţinem 20% din cei care ar putea vota cu noi.
Excelent, domnule.
Nu ştii dacă tavanul ţi se va prăbuşi,
pentru că proprietarul e prea ocupat să alerge după chirie
şi nu-ţi va repara acoperişul.
E timpul să luăm o poziţie împotriva acestor nedreptăţi,
care ne-a afectat comunitatea!
Ei iau unul de-al nostru?
- Noi luăm doi de-ai lor! - Aşa e.
Trebuie să ne asigurăm că " Puterea neagră a lui Nixon "
nu-l echivalează pe Nixon cu Panterele Negre.
V-aţi pierdut minţile? Aţi citit memoriile lui Hoover?!
- La asta mă refer. - E al naibii de terifiant.
Nu, nu, nu... I-am dat verde să-i zdrobească pe ticăloşii ăia...
Absolut.
Ridică-i pe toţi şi aruncă-i în puţul liftului.
Nu spun să ştiu totul.
Dar vă promit,
feriţi-vă întotdeauna de un negru înarmat.
Mai doriţi ceva, domnule preşedinte?
Câţi copii vin la micul dejun, mâine dimineaţă?
Avem aproximativ 25, 30 de copii.
Ce facem noi aici?
Am crezut că asta va fi în folosul comunităţii?
Este în folosul comunităţii.
Ucid unul de-al nostru, ucidem 2 de-ai lor?
Protecţie comunitară.
Eşti dispusă să ucizi pe cineva, Carol?
Pentru că eu nu sunt.
Eu sunt.
M-ai iubit vreodată, scumpo?
- Bună, scumpo! - Bună.
- La mulţi ani mie, nu-i aşa? - La mulţi ani!
Ăsta-i cadoul pe care-l vreau.
Îl vrei aici?
În regulă! Copiii sunt acolo?
Nu mai sunt copii în casă!
Ţi-am făcut un tort.
- Am tortul pe care-l vreau, chiar aici. - Nu.. Eşti nebun...
Am pus nişte şampanie, la răcit în frapieră.
Şi nişte îngheţată! Adu nişte îngheţată!
O să bei cu mine?
Ştii că nu beau.
Nu beau.
Glumeam.
Am vrut să văd dacă merge. Dă-i drumul.
Dumnezeule!
Am primit azi vreun mail de la Charlie?
Nu.
N-am primit nimic de la Charlie.
Ştiu că am o idee.
Cred că ar trebui să mergem în seara asta la Shantay.
Nu. Sunt prea bătrân pentru discotecă.
- Nu suntem bătrâni. - Haide!
Băieţii noştri au plecat! Suntem doar noi doi!
Tu şi cu mine! Suntem liberi, nu!
Am uitat asta. Am uitat asta.
Uite...
Un mic dar.
Vreau să mergi să-l îmbraci, sus.
- Să-l îmbrac! - Îmbracă-l...
Dă-i bătaie! Adu-mi trusa de cusut,
pentru că trebuie să-i fac nişte modificări.
Dă-i bătaie!
Alo.
Bună. Unde eşti?
Unde?!
Trebuia să mă suni, pentru că, nu-i momentul potrivit. E aici...
Mi se potriveşte!
- Ieşim în seara asta! - E acasă şi...
Cine-i?
Sună-mă...
E Louis. A cerut ceva bani?
Bună, Louis.
Nu mă aşteptam să aud de tine, de ziua mea.
Ar trebui să-ţi fie ruşine de tine.
Eşti ditamai omul şi-o suni pe mama ta ca să-i ceri bani.
Ei bine, ghici ce... sunt banii majordomului.
Sunt banii unchiului Tom. Iar astăzi nu-i dă nimănui.
Pa.
Deschid eu, dragă.
Aţi greşit adresa.
Aţi sunat la altă uşă.
Vietnamul mi-a luat băiatul.
Şi nu am înţeles ce am căutat noi acolo.
Al doilea mandat al lui Nixon
Tatăl tău mai trăieşte, Cecil?
Nu, dle.
Tatăl meu a murit, când eram copil.
Mai doriţi ceva, domnule preşedinte?
Vino şi aşează-te. Stai jos.
Au fost multe discuţii despre demisia mea,
lucruri de genul ăsta, dar vreau să ştii că nu se va întâmpla niciodată.
Voi ieşi din asta mai puternic decât oricând.
Mai doriţi ceva, domnule preşedinte?
Te caută Louis.
Am terminat şcoala. Mi-am luat masteratul în ştiinţe politice.
Hei! Despre asta vorbesc.
Despre educaţie.
Iată-l!
Hei, vă las să...
Nu-i nevoie, Carter.
Bună, tată.
Pleacă de aici, Louis.
Tată?
Ţi-am spus, plecă.
Continuă să faci ceea ce faci.
Mulţumesc, unchiule Carter.
De ce ai făcut asta?
A fost greşit. Îl doare şi pe băiat.
- Ştii că încerca să-şi justifice... - Ar trebui să-l doară, Carter.
N-a fost nici măcar la înmormântarea fratelui lui.
Are numai prostii în cap.
Nu face nimic cum trebuie.
Tocmai şi-a luat masteratul! Ce vrei să facă mai mult?!
Mi-a scos până şi ultimul fir de păr alb.
Ani au început să curgă,
dar durerea din inima mea n-a dispărut.
Cu toate astea,
Louis şi cu mine nu ne-am vorbit niciodată.
Numai în districtul nostru, avem 9 % şomaj. În ţară e mai mult,
14 %, trăiesc sub pragul sărăciei.
60 % din ei sunt negri sau hispanici. Când am votat în Congres,
scăderea acestor numere să fie unul dintre obiectivele mele principale...
Da.
Bună.
Mulţumesc pentru că m-aţi sunat.
Cât de mult a pierdut?
Serios?
Bine, atunci. Apreciez.
Nu, nu a câştigat.
Cred că ar trebui să-l suni.
Imediat după moartea lui Charlie,
Louis mi-a făcut o vizită.
M-a găsit pe podeaua din bucătărie.
Am leşinat. Eram beată.
Făcusem pe mine.
A fost cel care m-a curăţat.
Apoi mi-a spus că am fost cea mai bună mamă...
Pe care şi-ar putea-o dori cineva, vreodată.
Mă gândesc acum...
Că ar dori s-o audă de la tatăl său.
Cred că ar trebui să-l suni.
Cecil!
Da, dle preşedinte.
Stai acolo, vin eu la tine.
Am o misiune secretă pentru tine.
Da, dle?
Îmi place să trimit oamenilor bani, atunci când îmi scriu
despre problemele lor financiare,
dar echipa mea a încercat să mă facă să încetez.
Crezi că m-ai putea ajuta să fac asta în continuare?
Absolut, domnule preşedinte.
Apreciez ajutorul tău.
- Şi te rog, nu-i spune lui Nancy. - Bineînţeles că nu, domnule.
Bună dimineaţa, Cecil.
Bună dimineaţa, domnule Warner.
Pot să mă aşez.
Sunt aici de aproape treizeci de ani
şi în tot acest timp,
negrii au fost plătiţi cu un salariu mai mic decât albii.
Şi nu cred că e corect, domnule Warner.
Sunt meseriaşi negri care ar trebui să fie ingineri,
trebuiau să fie demult promovaţi.
Crezi?
Va trebui să fiu plătit la fel ca servitorii albi...
Sau va trebui să merg mai departe.
Cred că atunci, va trebui să mergi mai departe.
I-am spus preşedintelui că veţi spune asta.
Mi-a spus să vă spun, să rezolvaţi cu dânsul.
Scuzaţi-mă.
Nu sunt de acord cu toată politica externă din jurul lui Ronnie,
avem nevoie de mai mulţi moderaţi în personalul lui.
Şi vreau un summit cu ruşii.
Ronnie trebuie să se întâlnească cu ei, faţă în faţă,
dacă vrem să dezgheţăm relaţiile.
- Cecil. - Da, dnă Reagan?
Mai vorbim.
Da, doamnă?
Eşti foarte popular aici.
Toată lumea spune că eşti omul care îi ridică şi îi promovează.
N-am ştiut.
Aş vrea să pot crede asta.
Aş dori să te invit săptămâna viitoare, la dineul oficial.
- Dar voi fi acolo, dnă Reagan. - Nu,
nu ca majordom, Cecil, te invit în calitate de oaspete.
Dar... dl preşedinte preferă, să-l servesc personal.
Nu-ţi face griji pentru Ronnie. Voi avea eu grijă de asta.
Ne vedem săptămâna viitoare? Tu şi soţia ta.
Soţia mea?
O cheamă... Gloria, nu?
Da. Doamnă.
Ăsta este holul de la intrare.
E frumos!
Vreţi un pahar de şampanie, domnule Gaines?
Taci!
Doamnelor şi domnilor,
Preşedintele şi Prima Doamnă a Statelor Unite.
A fost altceva să stai la masă în loc să serveşti.
Cu totul altceva.
Am putut vedea cele două feţe ale majordomilor ca să supravieţuiască
şi am ştiut că mi-am trăit viaţa cu aceleaşi două feţe.
Gloria părea atât de fericită, dar eu nu m-am simţit la fel.
Cred că mi-am dorit să fim acolo pe bune, nu de ochii lumii.
Cred că toată lumea aţi avut poftă.
Tu ai avut, negru nenorocit!
Vreau să fiu clar în această problemă.
Dacă Congresul trece sancţiunile împotriva Africii de Sud,
voi fi obligat să-mi exercit dreptul de veto împotriva acestor sancţiuni.
Domnule preşedinte, suntem de părere că ar fi o greşeală majoră.
Reprimarea brutală a cetăţenilor negri din Africa de Sud,
nu face doar o chestiune de politică externă,
ci şi o problemă rasială a Statelor Unite.
Suntem senatori ai partidului dvs.
De aceea, ne bucurăm să ştiţi
că Africa de Sud e un dezastru pentru drepturile omului.
Oamenii de culoare sunt bătuţi, torturaţi, împuşcaţi în mijlocul străzii.
Americanii văd asta la televizor, sunt îngroziţi de apartheid.
Am luat o decizie.
Domnule preşedinte, reputaţia dvs ca lider mondial, este în joc.
Statele Unite ale Americii trebuie să fie
de partea corectă a istoriei, referitor la problema rasială.
O spun încă o dată.
Dacă Congresul trece acest proiect de lege,
îmi voi folosi dreptul de veto.
Punct.
Ce? Acum citeşti?
Ridică-te şi spală vasele înainte să te împuşc în cap.
Nimic nu-mi mai părea în regulă, după acel dineu de stat.
Eram confuz.
Au început să scrie cărţi
despre tot ce făcuse Louis şi prietenii lui.
Louis nu a fost niciodată un criminal,
a fost un erou.
Luptând ca să salveze sufletul ţării noastre.
- Vreţi prăjiturele? - Mulţumesc.
Mie mi-a plăcut să slujesc.
Dar acum, mă simt altfel.
Nu ştiam că un bărbat în vârstă, se putea simţi aşa de pierdut.
Dar aşa m-am simţit...
Aşa m-am simţit.
Americanii nu s-au uitat
niciodată în propria curte.
Privim către lume şi judecăm.
Am auzit despre lagărele de concentrare,
dar aceste lagăre sunt de 200 de ani...
Chiar aici, în America.
Mi-am îngropat tatăl acolo.
Mama ar fi fost mândră de mine,
ca eu să fiu cu un bărbat ca tine.
Având atâta grijă de mine în toţi aceşti ani.
Te iubesc, Cecil Gaines.
Eu te iubesc şi mai mult, Gloria.
Eşti sigur de asta?
Da, dle.
Vreau să fiu cel care vă spune primul, asta-i tot.
Eşti cel mai bun majordom de aici.
Ca şi cum faci parte din familie, Cecil.
A fost o onoare să vă slujesc.
Nu vorbesc doar în numele meu,
sunt sigur că şi în numele celorlalţi preşedinţi,
când spun că ţi-ai servit ţara bine.
Vă mulţumesc, domnule preşedinte.
Cecil?
Această problemă cu drepturile civile...
Uneori mi-e teamă că sunt de partea greşită a ei...
Că greşesc.
Uneori cred că sunt speriat de ceea ce înseamnă cu adevărat.
Dar încerc să nu mai fiu atât de speriat.
Pe cine vrem liber?
Pe Mandela!
- Când îl vrem liber? - Acum!
Acum douăzeci de ani, am mărşăluit în această tară pentru drepturile noastre,
astăzi mărşăluim pentru a elibera poporul din Africa de Sud.
Ronald Reagan, a atacat sau demontat orice program de drept civil,
care a fost vreodată pus în joc.
Complicitatea oprimării negrilor din Africa de Sud,
e în concordanţă cu politicile lui rasiale.
Am dreptate? Am dreptate?
Scuzaţi-mă. Steven?
Unde e Steven? Eliberaţi-l pe Mandela!
Bună, tată.
Bună, Louis.
Ce faci aici?
Sunt aici, ca să protestez alături de tine.
Vei fi arestat tată. Îţi vei pierde locul de muncă.
Te-am pierdut pe tine.
Îmi pare rău...
Îmi pare rău... fiule.
Nu-ţi face griji, tată, vom pleca de aici în câteva ore.
Cine a spus că-mi fac griji?
După ce am fost la închisoare, am crezut că am văzut totul.
Dar nu mi-am imaginat vreodată că voi vedea,
un negru concurent real,
pentru preşedenţia Statelor Unite.
Eu Gloria vom merge la locul de votare în fiecare seară ca să vedem,
unde vom vota pentru Barack Obama.
Ne vom holba acolo şi vom zâmbi.
Ai terminat?
- Aproape. - Bine. E timpul să mergem.
Te-ai descurcat destul de bine acolo. Mulţumesc, dragule.
Ce i-a venit soţiei lui Louis, să-i spună copilului Shaquanda?!
Nu începe din nou.
Pur şi simplu, nu ştiu ce fel de nume e ăsta.
Adică, Shaquanda?!
I l-a pus ca să-mi facă în ciudă.
Nimeni n-a vrut să-ţi facă în ciudă, scumpo.
Sigur că da. Şi ea e urâţică.
Cu năsucul ăla cârn. Sper să i se îndrepte.
Trebuie să încetezi.
Ştii că nu e corect.
Nu crezi că seamănă puţin cu Louis în jurul gurii?
- Cred că arată exact ca tine. - Ca mine?!
Da, aşa că nu mai vorbi despre ea!
Să mă uit mai bine...
Seamănă puţin cu mine.
E frumuşică.
Cred că nu mă pot împăca cu numele, Shaquanda.
Am uitat unde am pus Biblia.
Ştii că am nevoie de Biblie.
Cred că am lăsat-o în baie.
De ce întârzie, Louis?
Băiatul a fost ales în Congres,
iar de atunci, nu vine niciodată la timp ca să ne ducă la biserică.
Nu pot să cred în continuare...
Va întârzia şi la propria înmormântare.
Nu pot să cred că încă eşti agitat, în privinţa lui Louis.
A spus că va veni să ne ducă!
Dă-i drumul, sună-l.
Nu-l sun pe Louis.
Am să-mi iau poşeta şi...
Ce-ai spus... Isaia...
Văd că ai semnul aici...
Păpuşă?
Scumpo?
Ai dormit?
Păpuşă? Eşti bine?
Louis! Louis vino jos! Coboară!
" Şi acum CNN poate afirma că Barack Obama,
47 de ani, va deveni Preşedintele ales al Statelor Unite.
Dacă există cineva acolo...
Care încă se îndoieşte că America este
locul unde orice este posibil,
care încă se întreabă dacă visul fondatorilor noştri este încă viu,
care încă se îndoieşte de puterea democraţiei noastre...
În seara asta aveţi răspunsul.
Priveşte-i în ochi,
vezi ce îşi doresc,
vezi care-s nevoile lor, anticipează,
adu un zâmbet în ochii conducătorului...
Domnule Gaines, sunt amiralul Rochon şeful Usher.
E o plăcere să vă cunosc, domnule amiral.
Plăcerea e de partea mea, domnule.
Am vrut să vă spun, ce onoare este să vă cunosc, domnule.
Onoarea este de partea mea.
Preşedintele e încântat să vă întâlnească.
Da.
Asta e bine.
Să vă arăt drumul.
Ştiu drumul.
Miezul întrebării este...
dacă toţi americanii trebuie să aibă drepturi egale şi şanse egale.
Este efortul americanilor negri,
să-şi asigure ei înşişi, binecuvântările
depline ale stilului de viaţă american.
Vom răspunde cu acest veşnic crez,
care rezumă spiritul unui popor...
Da, putem!
Acest film e dedicat bravilor bărbaţi şi femei,
care au luptat pentru libertatea noastră
în mişcarea drepturilor civile.
Traducerea si adaptarea...
George Bectas - Titrari Team FlorinA (c) SubTeam
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania