SKANDAL I OXFORD
Här får ni kliva av.
Tack för skjutsen.
Adjö.
- Kan vi får skjuts? - Visst, hoppa upp där bak.
- Kom. - Tack.
- Redo? - Ja, ni kan köra!
Vad skulle det där betyda?
Tål ni inte ett skämt?
Hoppa på igen, jag skojade ju bara.
Tur för er att ni bad om ursäkt!
- Där satte jag allt ner foten. - Ja.
STERLING ARBETSFÖRMEDLINGSBYRÅ
Vi är framme nu.
Tusen tack!
Då så.
Vad hände?
- God morgon. - Vad kan jag hjälpa er med?
- Vi söker arbete. -Vad för sorts jobb vill ni ha?
Vad som helst. Vi har bara sex dollar kvar.
Slå er ner. Jag tar strax hand om er.
Tack
Hallå?
Ja, det här är Sterling arbetsförmedlingsbyrå.
Vem?
Ja.
Ja, jag förstår.
God morgon, mrs Vandervere.
Jag har hamnat i en besvärlig situation.
Jag har fest i kväll, men hembiträdet och betjänten har gett sig av.
Kan ni skicka hit ersättare?
Jag har inga inne, men jag ska göra vad jag kan.
Ska de vara ensamstående eller gifta?
Helst ett gift par.
Jag ska försöka hitta ett hembiträde och en betjänt åt er. Adjö.
Synd att du inte är kvinna. Jobbet hade passat oss perfekt.
Ursäkta, men letar ni efter ett hembiträde och en betjänt?
Ja, känner ni till några?
Jag vet ett par som skulle passa perfekt.
Är de lediga?
Jag kontaktar dem genast, om inte förr.
Skulle ni kunna skicka dem till den här adressen omedelbart?
Tack så mycket. Kom, Stanley.
Adjö!
Adjö.
Vad sysslar du med? Vi känner väl inga?
Du gör inte det, men jag gör det.
Menar du det?
Strålande, kära du.
Du kan verkligen när du måste.
Tack, flintis. Du är så rar.
Hur går det att hitta hembiträde och betjänt?
Jag har inte hört något mer. Det bekymrar mig så.
Oroa dig inte. I värsta fall får du bjuda på buffé.
Ursäkta mig.
Är ni förste betjänt?
Jag är mr Vandervere.
Arbetsförmedlingsbyrån har skickat oss.
Javisst.
Vi var det bästa de kunde erbjuda i sista sekund.
Jag ser det. Stig på.
Tack. Kom, kära du.
Den härvägen.
Älskling, det här är det nya tjänstefolket.
- Mrs Vandervere. - God dag, frun.
Vilket underligt utseende!
Vad kan man förvänta sig med så kort varsel?
Ni skulle bara veta vilket besvär vi hade att få jobbet...
Han... Hon menar bara-
-att de inte hittade någon bättre med så kort varsel.
Tänk inte på det, kära du. Det duger i krig.
Du har rätt. Kalla på Pierre.
Vad heter ni?
Jag heter Ollie. Det här är Agnes.
En liten olycka.
Kallade ni på mig, frun?
Ja, Pierre. Det här är vårt nya hembiträde och betjänt.
Visa deras rum och förklara arbetsuppgifterna.
Ja, frun.
Kom, kära du.
Den härvägen.
Ser man på.
Nej tack.
De är goda.
Nej tack.
Ingen ska behöva gå hungrig härifrån, gott folk.
Kom och ta för er.
Vad ska jag göra nu?
Ta drinkarna.
- Alla? - Naturligtvis!
Klarar du av det utan att spilla?
Slå er ner, grabbar.
Ingen börjar förrän mrs Vandervere är här. Hon gick och bytte klänning.
Hur ser hon ut?
Det där får jag visst äta upp.
Jag placerade er fel.
Gamlingen vill att ni sitter blandat.
Jag tar hand om saken. Du!
Jag? - Ja, kom hit.
Ta med dig käket.
Du sätter dig där. Ta med dig käket.
Jaga inte upp dig. Jag ordnar det.
Du sätter dig där. Ta med dig käket.
Du sätter dig där, ta med dig maten.
Och du sitter där, ta med maten.
Du kommer hit, och du går dit.
Vänta nu...
Kan du sluta avbryta mig?
Du kommer hit. Ta med dig käket.
Nej, inte där! Här. Ta med dig käket
- Håll reda på maten. - Vänta nu.
Gå och sätt dig. Sätt dig här.
Här.
Nej, inte där! Du ska sitta där och du där borta. Raska på.
- Förstår du inte...? -Du kan vara lugn, gamle vän.
Du ska ju sitta där. Glöm inte käket.
Och du ska sitta här. Nej, inte där.
En av grabbarna kan väl sitta där? Du kommer hit.
Nej, det här är din plats.
Du kan väl... Precis, sätt dig på andra sidan.
Och du har med dig maten? Bra.
Sätt dig, gamle man.
Gamle man?
Skulle du kunna sätta dig där? Precis.
Nej, på den här sidan. Och du sitter där.
Nej, här.
Och du kan sitta där. Inte du, han.
Du sitter där och du där borta.
Du ska sitta där. Ett ögonblick bara.
Du ska sitta där, och lilla damen sitter här.
Om du kommer...
Det räcker! Alla sätter sig ner där de är.
Agnes kan hämta salladen i mässen.
- Vad är det här för ställe? -Vad menar du?
Han bad mig servera salladen i bara mässingen.
Om han sa så är det bara att lyda.
Hämta salladen.
Vad tog det åt mr Vandervere?
Jag tar hand om det.
Var är de? Du, din... Stanna!
Kom!
Det var inte meningen. Jag är ledsen.
- Jag hade inte glasögonen på mig. -Var försiktig.
Du kunde ha skjutit skallen av mig.
Langa hit kvasten.
Se var vi har hamnat. I rännstenen!
Vad är det för fel på oss?
Vi är inte sämre än andra, men ändå lyckas vi inte.
Vi kommer aldrig någonvart.
Vet du vad felet är?
Vi har ingen utbildning, det är felet.
Vi är inte tillräckligt obelästa.
- Du har rätt. - Javisst
Om vi hade gått i skolan så skulle vi ha lärt oss LSL-
-och inget jobb skulle vara för obetydligt för oss.
Vadå LSL?
Läsa, skriva...
...och lägga ihop-
- Lägga ihop? - Ja.
Du vet, två och två blir något.
Fyra och fyra blir något annat än vad det var.
Du menar räkna?
Jag visste vad det var men jag kunde inte ordet.
- Du är något på spåren. - Är jag?
Efterjobbet i dag börjar vi på aftonskolan.
Det var en bra idé. Vi borde ha kommit på den tidigare.
Tack
HANDELSBANK
- Släng det inte på trottoaren. - Det är ändå vi som städar.
Tack för ert snabba ingripande.
Tack inte oss. De gjorde gripandet.
Er insats är oförglömlig.
Ni räddade flera hundra tusen dollar.
- Hur kan jag återgälda er? - Jag vet inte, sir.
Får jag erbjuda er jobb på banken?
Jag tror inte att vi skulle vara till någon nytta.
Vi har nämligen ingen utbildning. Visst inte?
Nej, vi kan ingenting.
Det stämmer. Vi funderar på att börja aftonskola.
Jag förstår. Oslipade diamanter.
Ni behöver bara putsas upp lite.
Om det är utbildning vill ha-
-så ska ni få den bästa som kan köpas för pengar.
- Vad säger ni? - Vad säger du?
Då behöver vi inte går på aftonskola.
Vi tackar ja.
- Ser ni vad jag ser? - Vad är detta?
De borde genomgå den kungliga initiationsriten.
Jag instämmer.
Samla ihop grabbarna så ska vi ha lite skoj.
De får börja med labyrinten.
- Så det här är Oxford? - Vi kommer nog att trivas.
Ursäkta, men är ni inte vid fel skola?
- Det här är väl Oxford? - Ja, men ni har Eton-mundering.
Inmundiga? Gärna, vi är jättehungriga.
"Jättehungriga"? Kläderna var din idé.
Inte konstigt att alla glor.
Jag står gärna till tjänst och hjälper herrarna.
Tack så mycket. Var kan vi hitta överläraren?
Menar du dekanen? Jag kan visa er.
- Tack. - Just ja, har ni ett tillstånd?
- Tillstånd? -Man måste ha ett besökstillstånd.
- Vad kan man skaffa ett sådant? - Hos tillståndsprofessorn.
- Och var hittar vi honom? -Ser ni öppningen i häcken där?
När ni har passerat den-
-svänger ni höger och sedan vänster, sedan höger och höger igen.
Efter ni har gått höger håller ni höger tills vänstersvängen.
Fortsätt sedan rakt fram tills ni är till vänster på höger sida.
Jag vet att det låter komplicerat.
Men om ni håller er på rätt sida kan ni inte hamna fel.
Vid utgången på andra sidan häcken
ser ni en skylt som pekar mot professorns bostad.
Är det på vänster eller höger sida?
Det spelar ingen roll, gamle vän.
Nu ska vise. Vi tar alltså vänster efter...
Jag har registrerat vägbeskrivningen i mitt huvud.
Tack så mycket. Vi är strax tillbaka.
- Adjö. - Jag väntar på er här.
Adjö.
Hej då och adjöken på er!
- Vilken hyvens kille. - Verkligen.
- Det märkte jag genast. - Menar du det?
Jag måste tillstå att jag är en god människokännare.
- Menar du det? -Ja.
Nej, vänster.
Och nu höger.
Vänster.
Ta höger nu.
Vänta nu.
Vi går bara i cirklar.
- Vet du vad jag tror? - Nej?
Att vi måste ha svängt fel.
Vadå "svängt fel"?
Vi kanske tog vänster när vi skulle ha tagit höger.
Han sa ju: "Först svänger ni höger..."
Om du går till vänster så går jag till höger.
Den som hittar ut först kommer tillbaka och hämtar den andre.
- Bra idé! -Nu börjar vi komma någonstans.
Vad ska vi höra med kofferten? Ska vi lämna den här?
Absolut inte! Då kanske vi aldrig hittar den igen.
Jag orkar då inte bära den.
Då får väl jag göra det, som alltid.
- Jag är mindre än du. - Lyft upp den på ryggen.
Jag gör det jag kan.
Upp med den nu.
Försiktigt.
Går det bra?
Kan du ge mig ett handtag?
- Väskan med handtag? - Ja.
- Så där. - Hjälp mig upp.
Upp med dig nu.
Så där.
Det går bra.
- Glöm inte att ropa på mig. - Nej då.
Hej då!
- Nu klarar du dig. -Hej då.
UTGÅNG
- Ollie! - Var är du?
Jag är här. Var är du?
- Här. - Hur kan du vara här när jag är här?
Stan, jag står precis... Du får försöka hitta mig.
Visst, så snart jag hittar mig själv.
Jag kan inte vara på två ställen samtidigt.
- Där är du ju. -Var är utgången?
- Här. - Utmärkt Ta mig härifrån.
Följ mig, vi tar en genväg.
- Som du vill. - Den härvägen.
- Tappa inte bort mig. - Nej då.
Vänta ett tag.
- Var är väskorna? - De ligger ovanpå kofferten.
Har jag burit dem hela tiden? Ta ner den.
Vi vilar ett slag. Jag är trött.
Jag också.
Ge tillbaka min näsduk.
Tack, Ollie.
Låt den vara!
Du gav den ju till mig.
Lägg av med det där.
Vad är det nu, då?
- Jag hade tre händer. - Sätt dig ner, din tok.
Du har gått i cirklar hela dagen och blivit yr.
- Är det därför? - Ja, du fick ett yrselanfall.
Låt mig vila nu är du snäll.
Det har aldrig hänt förr.
Ollie, jag vill inte besvära dig-
-men jag fick ett till yrselanfall.
Det beror på de feta cigarrerna. De är för starka för dig.
- Är det därför? - Utan tvekan.
Såg du?
Javisst, ännu ett yrselanfall.
Det var inget yrselanfall. Gå och se efter vad det var.
- Jag vill inte. - Sluta bråka.
Raska på. Jag väntar här.
Det var ingen där, bara ännu ett yrselanfall.
Till och med du ser annorlunda ut.
- Stan! - Vad är det?
- Kom! - Visst, jag...
- Lämna mig inte ensam, Ollie. - Ta min hand.
Det var det värsta. Välkommen till Oxford!
- Vet du vad jag tror? - Nej.
Att han som skickade hit oss skojade med dig.
Ja, och han ska få sig en omgång om han visar sig igen.
Med rätta.
Sa du inte att du var en god människokännare?
Jo, men han var falsk.
Jag kommer aldrig mer att lita på någon!
Det låter bra.
Ta dem till Johnsons bostäder. Allt är klart.
Nå? Hur ser jag ut?
Strålande! Bättre än dekanen själv.
Kommer han att genomskåda mig?
Aldrig i livet!
Skynda er! Nu kommer Cecil med knäppskallarna.
Redo.
Den härvägen, om jag får be.
Jag skulle vilja presentera de nya studenterna från Amerika.
Det här är dr Ramsbottom - universitetets dekan.
Angenämt, herr Dekan.
Säkerligen.
Det här är professor Push-Ha'Penny.
Dr Pigsfoot.
Och hans bror Trotter.
Mina vänner, hjärtliga gratulationer och så vidare
till studieplatserna vid Oxford.
Jag hoppas att vi ska trivas tillsammans.
Vi vill visa prov på vår gästfrihet i typisk skolanda
med ett riktigt storartat mottagande.
- Skål, säger jag inte! - Tack så mycket.
Är allt klart för herrarnas installation i huset?
- Ja, allt! - Då kan ni fortsätta.
Föreläsningen tar ett tag, Jenkins.
Du kan ta ledigt i afton.
Tack, sir. Adjö, sir.
DEKAN WILLIAMS
Det här är ert hus, mina herrar.
Försök känna er som hemma.
- Håll er i skinnet. -Och lycka till, önskar vi inte!
Dekanen är en hyvens man.
- Honom kan man lita på. - Verkligen.
Flott ställe, skulle jag inte kalla det.
- Det är något alldeles extra. - Härligt
Jag förstår varför folk vi studera.
Man får bo så här fint.
Man slipper flugorna.
Jag undrar när det här stället öppnade.
Det kan man fråga sig.
Borde man inte informera allmänheten om dess existens?
- Vet du vad? - Nej.
Vi sov inget i natt.
Sant. Spänningen gjorde att jag glömde bort det.
Vi packar upp och kommer till rätta här.
Det var en bra idé.
Det här är livet.
På engelska skolor saknar man då inget.
Ni skulle se dekanens sovrum.
Kan jag få en till hutt?
Hörni, pojkar!
- Dekanen kommer. - Dekanen?l
Nej, han är redan i korridoren.
Vad ska vi göra?
Hörde du?
- Ja, vad var det? - Gå och se efter.
Det var ingen där.
- Vad sägs om en tupplur? - Bra idé.
- Ollie? - Vad är det nu?
Vad sägs om en sängfösare?
Bara en.
- Bubbelvattnet är slut. - Hämta mer, då.
Sängfösaren är slut.
Vad brukar man göra då?
- Hämta mer. - Precis!
Enkelt.
- Skål! - Säger jag inte.
Festligt!
- Ollie? - Vad är det?
Jag undrar vem den där gamle ormvråken är.
Säkert det gamla krypet som bodde här tidigare.
Kolla in det nyllet!
Var annars än på zoo hittar man såna nunor?
- Jag vet. - Var då?
I aphuset.
Det tänkte jag inte på.
Aphuset!
Ge mig mer bubbelvatten.
Fem cent på att jag träffar ögat.
Jag sätter emot.
Du missade! Ge mig flaskan.
- Tio cent eller inget. -Du får en chans att kvitta.
Sätt i gång-
Vad gör ni i mitt rum?
Ni är inte lite fräck. Vadå "ert rum"?
Det är vårt. Dekanen tilldelade oss det.
- Jag är dekanen! -Läs av honom.
Han är en bluff. Det är ett till skämt.
Ja, han ser då skämd ut.
Lämna mitt rum!
Vet du vad? Han har drabbats av ett yrselanfall.
- Vilken dåraktig dekan! - Precis.
Stick innan jag kastar ut er, dårfink.
Jag med, dårfink.
- Ni kan inte... - Vilken skymf!
Jag relegerar er! Jag anmäler er!
Där fick ni!
Och ni ska få betala för det här.
Ni pratar strunt.
Där fick ni, sir.
- Av alla... - Stick innan vi...
Hur understår ni er?
Jag ska berätta...
Jag kommer att meddela...
- Jenkins! - Ut med er!
Vilka blådårar!
Håll er borta!
- Vad ska det här betyda? - Det får ni se.
Kan dekanen be den här fårskallen att lämna oss i fred?
Han inkräktade.
- Vad är det här? -Berätta, dekanen.
Jag upprepar: Det är jag som är dekan.
Kom med något bättre. Han är dekan och tilldelade oss den här bostaden.
- Eller hur, Stanley? -Helt korrekt.
Stämmer det, Johnson?
Ja, sir.
- Känns det inte lite snopet? - Ut med er!
Tysta!
Ni borde stängas av, relegeras. Allihop!
Jag har då aldrig sett maken till skandal här på Oxford.
Anmäl er till mig i morgon. Gå nu.
Skvallerbyttor.
Jenkins. - Ja, sir?
Hjälp dem packa och visa dem till deras riktiga rum.
Vad ska föreståndaren säga när jag blir relegerad?
Var lugn, de kommer inte att vittna mot er i morgon.
- Skvallerbyttorna får lämna Oxford. - Precis.
Vilka fähundar!
Är det något vi inte tål så är det skvallerbyttor.
Vi ska lära dem en läxa.
Här är ert rum, mina herrar.
Vaktmästaren Meredith kommer strax och hjälper er.
- God eftermiddag. - Adjö.
Det har ju gått bra hittills.
- Har du sett på maken? -Vadå?
Vi är bara så här långt hemifrån.
Det ser man på...
Stig på.
God dag, mina herrar. Jag heter Meredith.
Jag heter mr Hardy. Det här är mr Laurel.
God dag, mr Hardy. God dag, mr...
Lorden!
Minns ni inte mig - Meredith?
Minns ni hur jag tog hand om er, sir?
Ännu ett skämt. Vilken smörja.
- Ni har aldrig träffat honom. - Och jag har aldrig träffat er.
Nu förstår jag varför lorden inte känner igen mig.
Så tråkigt!
- Vadå? -Det är en sorglig historia.
Det var en stor förlust för Oxford. Så här var det:
När lorden var här förra gången-
-var hans universitetets främsta idrottare och student någonsin.
Vilken lysande förmåga!
Försöker ni slå i mig-
-att ni pratar om honom nu?
Så är det! Jag är bergsäker.
En lysande förmåga?
Jag känner honom väl och ingen slår hans dumhet!
- Eller hur, Stan? -Ja, det är därför jag är här.
Ni förstår nog inte.
Jag minns olyckan tydligt.
- Vilken olycka? - Den inträffade i det här rummet.
Precis här vid fönstret.
Lorden hade besegrat Cambridge-
-och stod vid fönstret för att ta emot hyllningarna.
Och precis när jag kom in med ert te-
-slog fönstret igen med full kraft rakt i huvudet på er.
Det var då ni tappade minnet-
-och lämnade universitetet.
Sedan dess har ingen sett skymten av er.
Ursäkta min rättframhet, men ni är helt ding!
Han har inte alla hästar hemma.
Om du bara ficktillbaka minnet.
Då kanske ditt lustiga sätt skulle visa sig.
Vad för sätt?
Lorden hade ett helt omistligt sätt!
Hade jag?
När ni blev ursinnig viftade ni så märkligt på öronen.
Och ni slogs som en riktig krigare.
Slåss som en krigare? Vifta på öronen?
- Va? - Vifta på öronen!
Jag kan inte.
Självklart inte!
Sluta skämta, det är inte roligt.
Som ni vill, sir.
Det är inte roligt... Men läs av honom, han kan ha rätt.
- Jag kanske är en lord. -Skulle du vara lord?!
"Vi är bara så här långt hemifrån."
Jag kände en som tappade minnet. Han fick det bättre.
Det var så att...
Ole, dole, doff
För amerikanen väntar en katastrof
- Han kan inte fly vårt straff... - Vad är det där?
Jag vet inte.
Vi krossar hand ben och tystar hans Haft
Ole, dole, doff
Vi pryglar jänkarna som...
Vad kan stå på?
Det är studenterna hämndsång.
Någon måste ha brutit mot studenternas etiska regler.
När det händer-
-ger de sig inte förrän de har jagat bort den skyldiga.
Vi skär upp strupen och smet ut tungan
Och vi hackar sönder lungan
Ole, dole, doff.
- De pekar på oss. - Var lugn, de skojar bara med oss.
Nej, sir. De skämtar aldrig om sånt här.
De ska skickas hem igen
Ole, dole, doff
Vi tvingar dem hoppa ut från fönstret.
Om de vägrar tar vi deras byxor och kastar ut dem!
Hämta en filt!
De är ute efter oss.
- Vad ska vita oss till? - Vi smiter.
För amerikanen väntar en katastrof
han kan inte fly vårt straff...
Var ska vi gömma oss?
Klättra ut genom fönstret och över till grannrummet.
Därifrån kan ni fly.
Vad ska vi göra med kofferten?
Strunta i kofferten!
Jösses, Meredith! Det där fönstret måste lagas.
- Jag fick en smäll i huvudet. - Min lord!
Minnet är tillbaka. Ni känner igen mig.
Vad pratar ni om? Klart jag känner er.
- Skynda dig och hämta mitt te. -Det är ett mirakel!
Har du blivit tokig?
- Gå och öppna. Gör lite nytta. - Ja, ers nåd.
Tölpen måste ha tappat minnet.
Där är den ena!
Vad menar ni med att storma in så här?
Det vet ni nog.
Vi ska ta era byxor och jaga bort er från Oxford.
Ta av mig byxorna så att Meredith ser?
Det stämmer, din skvallerbytta!
Säg det där igen.
Din skvallerbytta!
- Meredith, ta min näsduk. - Ja, ers nåd.
Be om ursäkt omedelbart!
Här kommer vår ursäkt!
Dekanen!
Bra gjort, min lord.
De gamla takterna sitter i.
Jag riktigt njöt av att titta på.
- Räckte det inte med hälften? - Sluta besvära mig.
Städa upp här och skynda dig med teet.
Jag är helt utsvulten.
Vad menar du med att kasta ut mig?!
Ursäkta mig?
Vem är denne ohyfsade typ med utländsk accent?
Din lilla råka! Ska du driva med mig också?
Akta er, sir. Lorden har återfått minnet.
Reta inte upp honom, sir. Han kan bli våldsam igen.
- Det är alltså sant? - Ja, sir.
Gratulationer!
Vi har nog aldrig blivit presenterade.
Meredith, tar ni hand om det?
Mr Hardy, det här är lord Paddington.
God dag.
Vad för er hit?
Stan... Känner du inte igen mig?
Skulle jag känna igen er? Jag har aldrig sett er.
- Vad menar ni? - Minns du inte?
Vi sopade gatorna tillsammans.
Sopa... Hur understår ni er?!
Hur vågar ni yttra en sådan förolämpning?
Meredith, kan du avlägsna denna okultiverade person?
- Den härvägen, sir. - Vänta nu!
Vad ni ån pratar om så har det har gått för långt!
- Jag tänker svabba golvet med dig! - Akta dig.
Att vifta med öronen skrämmer inte mig.
LORD PADDINGTON VINNARE I GRENARNA:
100 METER, STAVHOPP, HÄCK, CRICKET
RODD, HÄCK, CRICKET, FOTBOLL
SAMT INTERNATIONELL RODDARE
I KAPPRODDEN MELLAN OXFORD OCH CAMBRIDGE
Stig på.
- God morgon, klumpeduns. - God morgon, lorden.
- Tack. - Ert te.
Dekanen vill tala med er.
Stig på! Du kan stanna här, klumpeduns.
God morgon. Vill ni göra mig sällskap över en kopp te?
Nej tack.
Stå inte bara där. Hämta en stol åt dekanen.
Jag ber om ursäkt för min korkade betjänt.
Han är inte färdigdrillad än. En trögstartad typ.
- Hur står ni ut? - Det vet jag inte.
Han haren trevlig uppsyn och roar mig.
Rummet känns mindre tomt.
Någon att tala med, om ni förstår?
Jag förstår precis.
Tusenfaldiga gratulationer
till ert enastående arbete här på Oxford.
Vågar jag drista mig till att be om en tjänst?
Självklart.
Professor Einstein är på besök från Princeton.
- Han är osäker på sin teori. - Menar ni det?
Han undrar om ni kan få rätsida på det hela.
Så gärna.
När kan ni avvara några ögonblick?
Låt mig tänka. Klumpeduns?
Ge mig min anteckningsbok.
Nu ska vise... Måndag? Nej.
Tisdag?
Ska vi säga på Askonsdag?
Tack, lord. Det kommer att glädja professorn så.
Det går bra. Ni kan bjuda in honom på lunch hos mig,
- Det serveras pannkakor. - Tusen tack, lord.
Tack, klumpeduns.
Ta hand om den.
Milda makter, vad är det här? Magte?
Ta genast bort det.
Och låt det för guds skull inte upprepas.
Utan slaget i huvudet
hade han inte gjort skillnad på Einstein och en sten.
Det var en sak till, klumpeduns.
Du börjar bli en riktig slarver.
Vad menar ni?
Du har inte riktigt värdigheten som en betjänt bör ha.
Du kan inte föra dig, och du går märkligt.
Får jag se? Dra in buken.
Det var bättre. Och bak med axlarna.
Precis. Lyft hakan.
Båda två.
Det var bättre. Gå omkring lite så får jag se.
Gå med raska steg.
Ännu raskare och upp med hakorna.
Se vad du ställde till med, din tölp.
Nu räcker det! När jag kände dig-
-hade jag mer vett i lillfingret än hela du hade.
Överrocken inräknad!
Du är allt en kvick gammal klumpeduns.
Kalla mig inte "klumpeduns"!
- Hetsa inte upp dig. -Jag har fått nog.
Du kan ta din lordtitel, Oxford och alla Paddingtons-
-och göra vad du vill med dem!
- Jag har aldrig blivit så kränkt! - Jag ville hjälpa.
Det var inte avsiktligt.
En sak till! Skämtet om dubbelhakorna roade mig inte.
Jösses, vilket humör!
Jag har aldrig blivit så kränkt!
Jag packar mina kläder och tar första båten tillbaka.
En sak till!
Du får se dig om efter en ny tjänare. Adjö!
- Ollie! - Vad är det?
- Vart ska du? - Jag åker hem till Amerika.
Du, Ollie!
Får inte jag följa med?
Stan! Känner du igen mig?
Självklart. Har du råkat utför ett yrselanfall?
Svensk text av IMS