Bedst på www.NXTGN.org
Tekster af Team Irene
APPLE PERSONALEMØDE 2001
Jeg er glad for at stå her.
Vi har noget helt særligt til jer i dag.
Med iMac- og PowerBook-serien -
- har vi solgt over tre millioner enheder i år.
Okay, tak for i dag.
Der er lige en ting til.
Jeg vil vise jer noget fantastisk.
Noget, som ingen andre i verden har set.
Jony, jeg selv og et mindre hold -
- har arbejdet hårdt på et hemmeligt projekt.
Den slags kan jeg jo finde på.
Det apparat, jeg viser jer om lidt -
- vil revolutionere en hel industri.
Det er en musikafspiller.
Det vender vi tilbage til.
Det er nemlig lige så vigtigt, hvad den repræsenterer.
Den er et redskab til hjertet.
Når man kan røre nogens hjerte -
- er der ingen grænser.
Hvis jeg selv skal sige det, er den vildt fed.
Det er en musikafspiller.
Det er 1000 sange i din lomme.
Jeg vil gerne præsentere jer for iPod'en.
Jobs, vågn op.
Jeg er oppe.
- Steve. - Hej, Daniel.
- Læser du også 'Be Here Now'? - Den er fantastisk.
Hvor blev du forresten af i aftes?
Jeg skulle læse. Jeg ved det godt.
Uddannelse er vigtigt, men det er oplevelser også.
Systemet reproducerer sig bare. Hvorfor er du en del af det?
- Det var modigt af dig at droppe ud. - Du kan bare gøre det samme.
Steven. Må jeg låne dig et øjeblik?
- Vi ses. - Jeg håber ikke, at jeg forstyrrer.
- Hvad med dine kurser? - Jeg læser ikke mere.
Du ligner ellers en studerende.
- Skal jeg forsvinde? - Nej da.
Jeg er glad for, at du er her.
Du går altid rundt med en blok og ser dig selv som kunstner.
Hvorfor tager du ikke et designkursus?
Jeg kan godt lide kunst i den rette kontekst.
- Ikke som mit levebrød. - Du kunne blive ingeniør.
Der er efterspørgsel på dygtige teknikere.
Jeg vil ikke spilde penge på at blive en kedelig elektriker.
Er det spild af tid at tage en uddannelse?
For nogle. For andre giver det status og tryghed i jobbet.
- Vi ses. - Steven... Det er ikke slut endnu.
Hvad laver du?
Det er bare lektier til mit kalligrafikursus.
Det er smukt.
- Underviseren er munk eller noget. - Munk?
Ja, Robert Palladino. Han er vildt inspirerende.
Jeg hedder Julie.
- Skal du hjem? - Ja, jeg må videre.
- Vil du have et trip? - Ja.
Ja tak.
Må jeg tage et par stykker? Til mine venner.
Altså min ven og min kæreste.
Hvor er det smukt.
Det er et vindue til verden.
Hvordan ser verdensrummet ud?
Det overgår vores forstand.
Ja.
Hvem får et barn -
- som de så bare kasserer?
Snakker du om dine biologiske forældre?
Nej, nej, nej.
Det går ikke. Det gør mig bare trist.
Jeg beklager, at mit liv ødelægger dit trip.
Helt i orden.
Jeg savner dig, når du er væk.
Jeg elsker dig, Steve.
Jeg elsker dig.
Verdensrummet. Den mørke uendelighed.
Hvad var det nu, vores guru sagde?
Der er ingen tid at spilde.
- Hørte I det? - Hvad?
Nu gør han det igen.
Kalligrafi er en kunstnerisk og visuel form -
- for kommunikation. Tænk bare på Garamond.
En skrifttype, der har til formål at gøre læsningen mere naturlig.
Computere skal gøre livet lettere.
I teorien har computere ingen grænser.
Hvem, man fødes som, betyder ikke noget.
Man skal udnytte den tid, man er blevet skænket.
Dødstidspunktet ligger fast.
Livet er en rejse mod ophøjet ro.
Hold det enkelt.
Så får du et ukompliceret og lykkeligt liv.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil, når jeg kommer hjem.
Hvad vil du lave, når du kommer hjem?
Steve? Er alt i orden?
Nej. Nej, nej! Det er stadig sort og hvidt.
- Folk vil have farver. - Pong havde ingen farver.
- Vi kan gøre det bedre. - Vi kan ikke lave farver.
Du nægter at gøre alt, der er bare en anelse kompliceret.
- Du er ikke min chef. - Det burde jeg være.
Jobs! Hvad laver du, Steve?
Han er en idiot. Halvdelen her kan ikke udvikle en skid.
- Folk klager over din opførsel. - Over min?
Og over din... lugt.
- Går du i bad som aftalt? - Jeg går i sko.
Du bliver nødt til at lære at samarbejde.
- Jeg vil bare opnå det bedste. - Det ved jeg godt.
- Så lad mig. - Hør nu her.
Du er dygtig. Skidedygtig.
Men du er et røvhul.
- Nå, men... - Lad mig tale ud.
Jeg vil gerne beholde dig. Men der skal ske forandringer.
- Giv mig mit eget projekt. - Hvad?
Jeg laver det selv, og det bliver det bedste spil, du har set.
Du mener det virkelig.
Okay, Steve. Jeg har et spil med en stram deadline.
Hvis du kan levere varen, får du 5000 dollars.
5000 dollars?
Hvad angår dine personlige problemer, har jeg en løsning.
Så mange kredsløb.
Woz? Det er Steve.
Du har reddet min røv.
Selvfølgelig. Vi er venner. Det manglede bare.
Jeg kan bare ikke arbejde for andre.
Jeg vil være uafhængig, hvis det giver mening.
Ja, det giver perfekt mening.
Undskyld, at jeg ødelagde din fredag.
Nej, jeg elsker det. Jeg ville gøre det gratis.
Men hvad får vi egentlig for det?
700 dollars.
Det er jo en formue.
Det var satans. Det er virkelig godt gået.
Det ved jeg godt.
Fire dage. Du har ikke spildt tiden.
Nolan skal se det først, men det er virkelig godt.
- Woz? - Hej.
- Woz! - Jeg sidder i stuen.
- Gode nyheder. - Dine chefer er glade for spillet.
- De elskede det. - 350? Ikke dårligt.
Det er fantastisk. Hvad laver du?
Jeg skriver jokes til min automat, og jeg spiller på mine polske aner.
Hvad siger du til den her?
Hvad er langt og tungt, som en polsk brud får?
Et nyt efternavn.
- Smadderskægt. - Ja, ikke?
Hvad kalder man en smuk polsk pige? Heldig.
Hvad er det?
Nå, det?
Det bliver fedt.
Det er en computerterminal, jeg har lavet.
Man bruger et fjernsyn som skærm.
Er det et samlesæt?
Koden har sine fejl, men den kan vise alt, hvad man arbejder med.
- Vis mig det. - Okay.
- Jeg er ligeglad med HP's mening. - Ja, den har potentiale.
Sex Pistols havde potentiale. Det her er hjulet.
Det er slut med mainframecomputere. Det ændrer alt.
Ja, det er ret fedt. Hej, Charlene.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Det er bare et hobbyprojekt.
For din egen skyld. Du har savnet det.
Du havde brug for noget, der ikke fandtes, og så skabte du det.
- Hvad kalder du systemet? - Operativsystemet.
- Det viser bare, hvad man laver. - Mens man laver det.
Det giver jo frihed.
Frihed til at skabe og bygge som kunstner eller individ.
Du overreagerer. Selv om vi udviklede den til nørder som os -
- er der ingen, der vil købe en computer.
Hvordan kan folk vide, hvad de vil, før de har set den?
- Vi tager til Homebrew. - Nej...
Jeg skal ikke fremvise noget på Homebrew. Glem det.
Hvorfor kører folk så langsomt? Fjern jer!
Jeg er ikke i samme liga som dem, der taler på Homebrew.
Du har skabt noget fantastisk. Det bliver godt, Woz.
Vil du ikke nok sætte hastigheden ned -
- så vi når frem i live?
Vi skal være de første, der fremlægger.
Vi bliver nødt til at finde på et navn.
- Noget fængende. - Jeg har tænkt på det.
Jeg ved ikke.
- Hvad med Enterprise Computers? - Ikke noget fra Star Trek.
Så kører jeg i rabatten.
Slap nu af. Okay, ikke noget fra Star Trek.
Det skal være noget, folk kan forholde sig til.
Når man ser det, skal man have lyst til det.
- Apple. - Hvabehar?
- Apple som et æble? - Skabelsens frugt.
Det er enkelt, og det står foran Atari i telefonbogen.
Ja, det er langt bedre end Phaser Beam Computers.
- Opkaldt efter en frugt. - Apple Computer.
Hvad med Apple Records? Beatles' pladeselskab.
- Ejer de ordet? - Hvorfor hader du altid Beatles?
Jeg hader dem ikke, men de kan ikke måle sig med Dylan.
Den sammenligning laver du altid, og den er ikke rimelig.
- Apple? - Vi kan altid ændre det.
Lad os se, om det hænger ved.
Den kan vise 192 hukommelsesadresser på skærmen samtidig.
Det er faktisk temmelig fascinerende.
Bundkortet er komplekst sammenlignet med konkurrenterne -
- heriblandt Altair-kortet.
Som I kan se, er det mindre og billigere at producere og bygge.
Ved at benytte dynamisk RAM kunne jeg...
... kunne vi begrænse bundkortets størrelse væsentligt.
- Virker den med fjernsynet? - Ja.
Den kan bruges med ethvert fjernsyn eller monitor.
Man skal bare bruge en frekvensomformer -
- til at vise mikroprocessorens billeder på udgangsenheden.
Den kan også køre BASIC.
Den kan køre BASIC, hvilket er en stor...
Det var vist det hele. Mange tak.
Det var en fornøjelse.
Det er sgu et hårdt publikum.
- Mit navn er Frank. - Jeg hedder Lutz.
Vi har medbragt en processor med et reduceret instruktionssæt.
Vent lidt. Jeg hedder Paul Terrell.
- Jeg så jeres præsentation. - Og?
- Kan vi tale forretninger? - Hvad kan jeg hjælpe med?
Min butik sælger computerdele, The Byte Shop.
Vi sælger transistorer, printkort, loddeudstyr og skærme til hobbybrug.
- Ligesom Radio Shack? - Nej.
Kig forbi en dag. Her er mit kort.
- Fint. - Hyggeligt at møde dig.
- Steve Jobs. - Steve Jobs. Godt.
- Hvem var det? - Paul Terrell.
Hvem?
Hvor meget vil du investere?
Rolig nu. Jeg sagde bare, at jeg var interesseret.
Ja, men du er ikke den eneste, der er interesseret.
- Er jeg ikke? - Nej.
Det virkede ellers sådan til Homebrew.
Tror du, at det var første stop? Vi har været overalt i The Valley.
- Så har du allerede en forhandler. - Jeg har nogle tilbud.
Paul, mit mellemnavn er Paul. Min far hedder Paul.
Det er skæbnen. Vi følger begge to vores mavefornemmelse.
Noget siger mig, at du skal have chancen.
400 dollars per maskine for 50. Afregning ved levering.
- 400 for 100 enheder og et forskud. - Det er ikke en forhandling.
Okay. Du får 450 per maskine.
Det er en stor mundfuld, men det er gevinsten også, hvis du leverer.
Når jeg leverer.
500 per enhed, og vi har en aftale.
- Udmærket. Du får 90 dage. - De er klar om 60.
- Daniel og jeg havde ikke plads... - Det var godt, at du spurgte.
Vi kan flytte lidt om og gøre rent.
Jeg kan flytte værktøjet ud i skuret.
I kan endda få en blæser herud.
- Hvad synes du? - Det er fint, far.
Ja, det er perfekt.
Glimrende. Det bliver rart at se dig udrette noget.
- Og husk nu... Hold det pænt. - Det skal jeg nok.
Tak, mr. J.
- Vi har et værksted. - Vel har vi så.
Hvordan går det?
- Voila. - De skal være mere symmetriske.
Vi har 60 dage til at bygge 50.
- Ingen går op i kortets udseende. - Jeg gør.
Vi kom bagud, da du afgav dit dumme løfte.
Du har ret. Vi har brug for hjælp.
Woz. Vi har et problem.
Hvad skal vi gøre med alle vores ansatte?
- Du kender Bill. - Det er længe siden, Woz.
- Daniel Kottke. - Jeg har hørt meget om dig.
Kottke fra Indien. Jeg har også hørt om dig.
Fingrene væk.
- Chris Espinosa fra gaden. - Det bliver vildt fedt.
Jeg er glad for, at du er spændt på projektet.
Kan vi veksle et par ord? Vil I ikke gå derover?
Bare gå væk.
Vi har ikke råd til at have tre ansatte.
Vi har ikke råd til at betale os selv, medmindre vi leverer.
Chris er bare en knægt, der vil hjælpe til.
- Du er også en knægt. - Smil!
Tak, mor.
Pinligt.
Som lovet.
Flot bundkort.
- Hvor er resten? - De er der alle sammen.
Jeg bad om 50 computere. Tastatur, kabinet -
- skærm og strømforsyning, ikke bare bundkort.
"Bare bundkort"? De er topmoderne.
Ingen kan lave den slags bundkort. Hvor vover du?
Jeg tror bare, at min kollega mener -
- at du ikke ser mulighederne.
- Det er en tæskefed computer. - Ikke i forbrugernes øjne.
Så må forbrugerne lære at bruge...
Drenge! I lovede mig en hjemmecomputer.
Det betyder tastatur og skærm. Det her er et bundkort.
Det er sikkert et fint startsæt, men almindelige mennesker -
- der ikke går i computerklub, aner ikke, hvad det er.
Folk vil ikke bygge deres egen computer, men bare købe den.
Den skal pakkes ud, sættes til og virke.
Steve. Hører du efter?
Ja. Det er dine bundkort.
Og de skal nok sælge. Det garanterer jeg.
Du ved, hvad de er i stand til med det rette tilbehør -
- som du i øvrigt sælger. Giv forbrugerne en demonstration.
Sælg tilbehøret separat.
Vis dem dine tastaturer og skærme. Så sælger du langt mere.
Du fik mig.
Udmærket, Steve. Jeg prøver at sælge dem.
Men hvis det ikke lykkes, bestiller jeg ikke flere.
Okay, fint nok. Men du kan glæde dig til vores næste model.
Hvad er jeres næste model?
Hvad fabler du om?
En samlet pakke.
- Kan jeg hjælpe dig? - Jeg er Rod Holt.
- Eksperten. Vi talte i telefon. - Naturligvis. Rod.
Det var godt, at du kom forbi.
Velkommen til Apple Computer.
Udmærket.
Lad mig så se jeres skide revolution.
Apple II.
Den første komplette personlige hjemmecomputer.
Hvad skal jeg gøre?
Vi har brug for en effektiv strømforsyning. I kabinettet.
Det er umuligt, men jeg er jo bare ingeniør.
- Hvad er effekten? - 40 watt. Den skal være stille.
- Hvad mener du? - Den må ikke larme.
Det findes ikke. Der er brug for blæsere.
De larmer.
Præcis derfor har vi brug for dig til at lave det om.
- Lave hvad om? - Strømforsyningen. Fra bunden.
Ingen blæser. Ingen overophedning. Den skal kunne være i et kabinet.
På den størrelse.
Lad lige være med det. Eller... bare gør det.
Jeg koster 200 dollars om dagen.
Hvis det ikke kører, er jeg skredet.
- Er det forstået? - Det er forstået.
Det handler om fremtiden. Markedet findes ikke engang endnu.
Hvad Intel har gjort for processoren, gør vi for hjemmecomputeren.
Hvordan kan De være i tvivl om, hvad jeg mener?
Nej, men den kan bruges med en tv-skærm.
Ja, ligesom et fjernsyn.
Nej, det er ikke et fjernsyn. Det er en personlig computer.
Har De en skrivemaskine? Bruger De den?
Forestil Dem en kombination mellem skrivemaskinen og fjernsynet.
Nej, vent... De må ikke lægge på.
Vi er et lille foretagende, men...
Hvordan ved De, at vi holder til i en garage?
Hvem har sagt det?
Ja. Tak, fordi De lyttede.
Ja. Apple Computer.
Apple? Ja, ligesom frugten.
Hvem er det?
Nej. Jeg håber bare, at De vil besøge os.
Et enkelt møde, og så er De solgt.
Omkring 50.000 dollars, vil jeg tro.
Hallo?
Hvad sagde de?
Hvad fanden fejler folk?
Det var vist en god samtale.
Jeg håber, at du kløjes i maden.
Kom nu, Steve. Fald nu ned.
- Hvabehar? - Du er stresset. Slap dog af.
Hvorfor? Skulle jeg opføre mig som jer tabere?
Jeg studerer altså integrerede kredsløb.
- Vi gør, hvad vi kan. - Nå, men hvad kan du egentlig?
Du kæderyger, som om vi var i Indien. Vågn op!
- Førhen var du så... - Hvad var jeg?
- Motiveret. - Det er jeg også.
Vi kører en forretning. Du må snart tage dig sammen.
Jeg ringer rundt til hundredvis. Rod knokler løs.
Knægten er altid aktiv, og Woz trækker sin del af læsset.
- Ja, han er et stort læs. - Nu sårer du mine følelser.
Er det her... Apple Computer?
Ja, det er os.
- Ventede du noget andet? - Nej...
- Måske noget knap så flippet. - Vi er lige startet.
- Jeg hedder Mike Markkula. - Steve Jobs.
Jeg har hørt meget om dig.
Du har talt i telefon med Don Valentine. Vi er gamle kolleger.
- Han er investor hos Atari. - Ja. Du havde vist kimet ham ned.
Han tryglede mig om at besøge jer.
- Nå, Mark... - Mike.
Velkommen til Apple Computer.
- Tak. Er det her... Er det alt? - Ja.
Nej, vi har seks forhandlere.
- Vi lancerer Apple II om en måned. - Om et par måneder.
Er der et sted, vi kan tale sammen?
Værsgo. Til dig.
Steve er frugtar. Han spiser kun frugt.
Nå, drenge. Jeg vil overlade jer til forretningerne.
- Tak, mrs. J. - Du er sød.
Ja... Hvor kom vi fra?
Nu må du ikke misforstå, men hvad er du ude på?
- Min kollega mener... - Hvor var du sidst ansat?
Intel.
- Hvor meget taler vi om? - Investeringen?
Forspil er ikke Steves stærke side.
Tja...
Jeg har ledt efter noget at sætte tænderne i.
Jeg er villig til at løbe en risiko.
Det kan man roligt kalde det her.
Men gejsten lyser ud af dine øjne.
Jeg kender det blik fra mig selv.
Du er på sporet af noget stort.
Okay, lad os begynde med 90.000. Så må vi se, hvor langt vi når.
- Vil du være sød at gentage det? - Beklager.
- 90.000 dollars er ikke nok. - Vent nu lidt.
Der kommer ikke mange på besøg med et checkhæfte.
90.000 er skam fint for os. Men det er ikke nok for dig.
Vi tager investeringen på 90.000 til en markedsværdi af 300.000.
Jeg vil have 250.000 i kredit til 10 procent i rente -
- som bliver betalt ud, når vi får overskud.
Okay...
Jeg mener faktisk okay.
Ja.
Først skal I stifte et selskab, så I kan beskytte jeres interesser.
Hvis I altså vil have mig om bord?
- Mange tak, mr. Markkula. - Kald mig Mike.
- Bill? - Fernandez.
- Tak, Mike. - Steve. Tillykke.
Hører du efter?
Jeg er gravid.
Steve, du bliver nødt til at tale med mig.
Det er også dit ansvar.
Du skal sgu ikke skyde skylden på mig.
Det gør jeg heller ikke.
Vi har begge to haft øjeblikke med...
- Hvad taler du om? - Dig.
Da jeg var i Indien, var du sammen med...
- Er du blevet vanvittig? - Du kan ikke gøre det mod mig nu.
- Beklager, at det ikke passer ind. - Beklager, at du har et problem.
- Men det skal ikke gå ud over mig. - Det er dit...
Nej!
Forsvind fra mit hus. Nu!
Helt ærligt...
Er alt i orden?
Steven har smidt mig ud.
Han vil ikke have noget med mig at gøre.
Det er måske det bedste. Du fortjener ikke den behandling.
- Jeg er gravid, Daniel. - Er du?
Han siger, at det ikke er hans, men jeg ville aldrig...
Hvad har jeg gjort forkert?
Du har ikke gjort noget forkert.
Det er Steve. Sådan er han bare.
Han har ændret sig.
Den forbindes til fjernsynet.
- Hvad så? - Er du klar?
Mine damer og herrer. Mit navn er Steve Jobs.
Jeg grundlagde firmaet med ét mål i tankerne.
Jeg ville gøre det, som andre kaldte umuligt.
At lægge verdens mest avancerede teknologi -
- i hænderne på folk som os.
Jeg garanterer, at når dagen er omme -
- vil I aldrig opfatte computere på samme måde.
Jeg er stolt af at præsentere jer og verden -
- for fremtidens personlige computer.
Den revolutionerende Apple II.
Vi må starte forfra. Det skal være intuitivt. Umiddelbart.
Jeg vil vide, hvad I vil, før I selv ved det.
- Taler vi om kommandoprompten? - Vi taler om alting.
Det hele. Lisa.
Det er fremtiden. Så er det sagt.
Lisa dominerer de næste ti år, ligesom Apple II har gjort det i tre.
Hvorfor køber folk en Apple i stedet for konkurrenten?
Fordi den har fascinationskraft. Det er social status.
Nej, det er social kapital. Vi har løftet niveauet.
Hvis vi vil blive deroppe, må vi sætte alt på spil.
Store kunstnere som Dylan, Picasso og Newton frygtede ikke nederlaget.
Hvis vi vil være store, må vi også satse alt.
- På kommandolinjen? - Det begynder i det små.
Hver linje har tyve funktioner. Det tager ugevis at programmere.
Vi laver ikke noget, som IBM ikke allerede har.
Jeg vil hellere satse på vores vision end at lave et kopiprodukt.
Vi skal gøre de små ting uforglemmelige.
Lad os begynde med LisaWrite. Hvad sker der, når jeg klikker her?
Du får en menu med indstillinger og sidelayout.
Okay. Hvor skal jeg klikke for at se forskellige skrifttyper?
Hvor mange forskellige skrifttyper har LisaWrite?
- Det skal vi nok lige tale om. - Jeg har bedt om dem i månedsvis.
Vi taler om konceptet. Skrifttyper er ikke øverst på listen.
Alt står øverst på listen.
Hvis visionen for Lisa skal blive til virkelighed -
- må vi knokle for at gøre det perfekt.
Vi knokler for at få programmet til at virke.
Beklager, men det ændrer pæne skrifttyper ikke på.
Bill?
Hvis du ikke deler vores entusiasme -
- og bekymrer dig om firmaets vision...
- Jeg forstår bare ikke... - Skrid.
- Hvad? - Pak dit lort og skrid.
- Har du tænkt dig at fyre mig? - Nej!
Jeg har allerede fyret dig!
Hvorfor er du her endnu?
Han var vores bedste programmør.
Men han var ligeglad med vores vision.
- Det tilkommer nok ikke mig... - Så hold kæft, Bill!
Undskyld forstyrrelsen, mr. Jobs, men Deres advokat er her.
Udmærket.
Jeg vil se skitser i eftermiddag.
Vi har åbenbart designet tekstbehandling uden skrifttyper.
Det må ikke gentage sig. Få styr på det!
Fra kl. 14 til 15. Aftalen fra kl. 10 er her stadig.
- Steve. Hej. - Daniel.
Har du et øjeblik?
- Udsatte vi ikke mødet? - Det tager kun et øjeblik.
- Det siger de alle sammen. - Steve.
Udmærket.
Jeg har ikke spist frokost, så vi mødes på Good Earth kl. 12.
- Hvad arbejder du med for tiden? - Reparation af Apple II Plus.
Godt.
- Det sikrer din samkvemsret. - Jeg er ligeglad.
- Lisa Brennan er ikke mit barn. - Domstolen er uenig.
Chris-Ann er vanvittig. Det er helt usandsynligt.
Faderskabstesten viste, at du var faderen.
Der bor 24 millioner her. Testen har en fejlmargin på fem procent.
1,2 millioner kunne være faderen, og det er ikke mig.
Du behøver ikke at overbevise mig, men du skal underskrive her.
Miss Brennan har ret til børnebidrag, uanset om du underskriver.
Vil du opgive din ret til at se barnet i fremtiden?
Jeg har ikke tid. Ikke nu.
Som far beder jeg dig indtrængende om at underskrive.
Uanset om du vedkender dig Lisa.
Du risikerer bare at fortryde, hvis du ikke skriver under.
Frederick Rodney Holt har købt -
- yderligere 106.656 præferenceaktier til 19 cent stykket.
Købet påvirker ikke mr. Holts ret til stifteraktier.
- Nej, slet ikke. Steve? - Nej. Rod får som aftalt.
Daniel Kottke, ingeniør og medstifter.
Ved sidste møde blev vi vist ikke enige om -
- hvorvidt mr. Kottke skal have ret til stifteraktier.
Hvis vi giver Daniel lige så mange aktier som Rod -
- virker det lidt urimeligt, ikke?
- Jo. Daniel får ingenting. - Ingenting?
- Burde du ikke overveje det? - Jo. Han får ingenting.
- Det er noteret. - Hvad?
Enhver amatørtekniker kan passe hans job. Det er ikke personligt.
Selvfølgelig er det personligt.
Skal Daniel have aktier, når langt bedre folk ingenting får?
Så lad os trække en streg. Taler vi kun om ledelsen?
Ledelse og ingeniører. Jeg ved godt, hvad det indebærer!
Tak. Nej...
Skal vi fortsætte?
Bill Fernandez, Randy Wiggington og Chris Espinosa -
- får altså ingen optioner?
Får du dig en øl?
- Stor dag for dig i morgen. - For os.
For os.
Mike fortalte, hvad der skete med Bill og Dan...
... og Chris.
Steve... Hvorfor gjorde du det?
Firmaet er vokset fra dem. De er ikke en del af ledelsen.
Det er ikke min opgave at være flink ved folk.
- De har ikke fortjent det. - Hvem har så?
Ved du, hvordan firmaet fungerer? Jeg skal gerne fortælle dig det.
Ved du, hvorfor jeg oprettede firmaet med dig?
Hvorfor jeg forlod en sikker stilling hos HP?
Det gør du næppe, for du har aldrig spurgt.
Det her var mit hjerteblod. I andre syntes, at det var fedt.
Jeg ville bare være en af gutterne.
Blandt alle dem, jeg kendte, var du den sejeste.
Du var skarp og kvik i replikken.
Jeg havde chancen for at lave det, jeg elskede.
Det skulle bare være sjovt.
Andet forlangte jeg ikke.
Jeg troede, at du ville det samme.
Du har ændret dig, Steve.
Jeg er blevet voksen, Woz.
Nej. Nej, du er ikke.
I finansverdenen har Apple igen ryddet forsider.
Teknologi-giganten er gået på børsen til en tårnhøj kurs.
4,6 millioner aktier var solgt en time efter introduktionen.
Finansfolk havde forudset en stor dag for virksomheden -
- men Apple overgik markedet svildeste forventninger.
Der har vi ham jo!
Hvor er det flot.
Tilbage til arbejdet, folkens.
Arbejdet passer ikke sig selv. Jeg har nogle ideer...
Så vil jeg takke af, Bill. Vi ses engang.
Jeg ringer senere.
Vil du fortælle mr. Markkula, at vi er her?
Naturligvis, mr. Rock.
- Mine herrer. - Mike. Sid ned.
Vi skal tale om noget, du næppe vil synes om.
Det er Steve. Han dræner firmaets kapital med sine fantasier -
- der umuligt kan indfris af Lisa-computeren.
Steve har jo udrettet det umulige siden opstarten i garagen.
Mike, jeg er begejstret for alt, hvad Steve står for.
Men han er et barn i en slikbutik, og vi har givet ham nøglerne.
Det er jo hans slikbutik.
Det er slut med personlige computere med indbygget tastatur.
Hvad værre er, så latterliggør han IBM.
Jobs har indrykket en helsidesannonce i Wall Street Journal -
- hvor han håner verdens største computerfirma.
"Tillykke med jeres første personlige computer."
Han har erklæret krig mod selveste IBM!
Jeg kender godt reklamen. Du ved udmærket, at han har ret.
For tre år siden var de ligeglade med personlige computere.
Nu er de fulgt i vores fodspor.
Beklager, men bestyrelsen er nået til enighed.
Steve skal ikke længere have noget med Lisa at gøre.
Hvad er det her, Arthur? Et spil om magten?
I halvandet år har du støttet Jobs, og nu vil du pille ham af holdet?
Det er ikke med min bedste vilje.
Men du må se det fra aktionærernes side.
- Steve er fantastisk. - Ja, han er.
Men han er en tikkende bombe, som må uskadeliggøres.
Få det ordnet.
- Jeg vil skide på bestyrelsen. - Du bruger for lang tid.
Du er perfektionist. De taber millioner, før det er flyvefærdigt.
De kan ikke se de store linjer.
Nej, aktionærer tænker kortsigtet, og bestyrelsen har skyklapper på.
Hvis de kunne se dig, som jeg og de ansatte gør...
Lisa er mit projekt. Det er mit!
Og nu tager de det fra mig.
- Du lader dem gøre det. - Pis med dig.
Apple II er den mest udbredte undervisningscomputer.
Lige fra alfabetet i børnehaveklassen til naturvidenskab på universitetet.
Uanset hvad Brian vil være -
- kan en computerfra Apple hjælpe ham.
Apple II fører dig videre.
FAR, MÅ JEG SNART BESØGE DIG?
- Det giver ingen mening. - Jeg har set flere mord end Dem.
Jeg vil hellere lade en dommer gøre arbejdet.
Du vælger altså at straffe dig selv? Det slipper du ikke godt fra.
Jeg hedder Gabe Kaplan. Lad smagsløgene vælge.
Godt, hvilken sodavand har du valgt? Pepsi Cola.
- Ja? - Hej, Steve. Det er Mike.
Jeg har fundet et kæntret udviklingsprojekt til dig.
Du har selv godkendt det engang. Kig på det.
Er det her Macintosh-holdet?
- Jøsses. - Nej, det er bare Steve.
- Det er godt at se dig, Steve. - Bill Atkinson.
Det er godt at se, at der er stærke spillere på holdet.
- Hej. - Hvem er du?
Burrell Smith.
Du må undskylde, at det roder. Vi er bare en flok nørder.
Jeg kan godt lide nørder.
- Hvem er projektleder? - Jeff Raskin.
- Jeg ved ikke, hvor han er. - Jeff Raskin...
Okay, det klarer jeg nok. Jeg overtager styringen.
Overtager du hele Macintosh-projektet?
- Ja. - Fedt nok!
Hvor er jeres udviklingshold?
- Hold? - Lad mig se nyeste version.
Brugervenligheden er i højsædet.
Grænsefladen henvender sig til den almindelige slutbruger.
Men vi kæmper med grænsefladen, og resultaterne har været...
Røv og nøgler. Hvor kraftig er den?
Standardkomponenter. 64 kB RAM, en opløsning på 256, Motorola 6809.
- Vi bruger en 68000. - Det er Lisas processor, mester.
Det er korrekt, mester.
Pyt med budgettet. Jeg vil have deres processor.
Steve? Hvordan går det?
Chris Espinosa. Du arbejder på Macintoshen.
Godt. Det skal nok blive sjovt.
Lad os vende tilbage til det, du sagde før.
Den henvender sig til almindelige mennesker.
Det er vores slutbruger. Skolelæreren. Skraldemanden.
Børn. En bedstemor i Nebraska.
Vi skal sørge for, at den bliver simpel.
Den skal virke som...
Som en køkkenmaskine.
Hej, Jeff. Steve Jobs er her. Da du ikke var kommet...
Nogle af projektlederne holdt møde med Motorola.
- Hvad laver du egentlig her? - Jeg hjælper med Macintoshen.
Det er måske ikke så praktisk.
Vi prøver at undgå, at projektet bliver endnu en opblæst fiasko.
Okay, Jeff.
Du har min fulde opmærksomhed.
Hør nu her, Steve.
Du ville ikke være med fra starten, og det var helt i orden.
Du skulle bare betale gildet.
Du må ikke bruge Macintosh til at tage hævn.
Alle kender til dit brud med Lisa-holdet.
Så tro mig, når jeg siger, at vi klarer det fint.
Okay, Jeff.
Lad os få et par ting på det rene.
Vi stiller os ikke tilfredse med "fint".
Og vi accepterer ikke stilstand. Vi holder aldrig op med at innovere!
Din maskine mangler kræfter.
Og din lille grænseflade kræver en hjælpende hånd.
Jeg prøver ikke at tage Macintosh fra dig.
Jeg vil have dig med på holdet. Du kan vælge at være med -
- eller skride ad helvede til!
Vi har et stort arbejde foran os. Bill, følg med.
- Okay. Hvad skal vi? - Rekruttere.
Pis.
- Hej, Steve. - Hold lige dem her.
Hvad laver du? Steve!
Du er på Macintosh-holdet nu.
Hvad er en Macintosh?
Andy Hertzfeld. Er du god? Jeg vil kun have gode folk.
- Jeg ved ikke, om du er god nok. - Hvabehar?
- Bill Atkinson siger, at du er god. - Ja, jeg er ret god.
- Er du kreativ? - Det tror jeg.
Velkommen på Macintosh-holdet.
Jeg er træt af at redde din røv. Jeg vil have mine egne teknikere.
Du kan selv udvælge dem.
Og jeg er træt af at arbejde under dine vanvittige tidsfrister.
- Hvad med en date med hende? - Det vil jeg også have.
- Det er en aftale. - Jeg mener det, Steve.
Er det her en personalesamtale?
- Hvordan går det med IIE? - Helt fantastisk.
- Du dødkeder dig. - Ja.
Du vil have mig med på Mac-holdet. Det er i orden.
I skal finde et problem, som I sætter jer for at løse.
Det skal være noget, I brænder for. Ellers mister I gejsten.
Sig ikke, at den ikke kan blive hurtigere.
Millioner vil købe maskinen.
Vi skal ikke bare gøre det bedre end konkurrenterne.
Vi skal gøre det anderledes.
Vi har fået muligheden for at bygge en revolutionerende maskine.
Livet tilbyder en række muligheder, og vi har valgt at satse på den her.
Lad os skabe noget fantastisk.
Den er fantastisk.
Nej, den er ikke.
Den er sindssygt fantastisk.
Vi må prøve at give den mere hukommelse.
Vi kan stadig overholde tidsplanen.
Macintosh-projektet er kørt helt af sporet.
Lisa blev et monstrum til 10.000 dollars.
Nu har du spildt millioner på noget, der skulle være en afstikker.
Du overskrider leveringsdatoerne, mens IBM bare stryger derudad.
Folk bruger ikke computere på den måde, du tror.
Hvordan skal vi markedsføre Macintoshen?
Det skal vi heller ikke.
Vi finder en administrerende direktør med en fortid inden for marketing.
Jeg ville foretrække at lede mit eget firma -
- men ifølge Mike mener I, at jeg ikke er klar.
Det er du heller ikke.
- Jeg vil have John Sculley. - John Sculley?
Direktør for Pepsi.
Han er et marketingsgeni, og han kan skabe en succes.
Sculley er nok den sværeste at skaffe.
Hvorfor tror du, at du kan overtale ham?
Hvorfor skulle han forlade Pepsi?
Ingen vil huske verdens bedste sodavandssælger.
Jeg har brug for en, jeg kan stole på.
I kan have et godt produkt.
Men I skal overbevise folk om, at I sælger noget endnu bedre.
Vi sælger ikke computere. Vi sælger, hvad man kan udrette med den.
Det er et redskab til bevidstheden.
Og det har ingen grænser.
Folk tror altid, at de kan få mere ud af alt.
Mere ud af jobbet, ægteskabet eller økonomien.
Mere ud af deres liv. Det skal vores Mac levere.
Troen på det grænseløse. Det umulige.
Uanset hvad man drømmer om, kan man opnå det.
En Mac hjælper en på vej.
Da Steve besøgte mig på Manhattan, stillede han et godt spørgsmål.
"Vil du sælge sukkervand hele livet eller forandre verden med mig?"
Så nu står jeg her. Tak.
Vi er nu i 1984.
IBM vil have det hele.
Apple er det eneste håb, der kan tage kampen op mod IBM.
Sætter Big Blue sig tungt på hele computerbranchen?
Nej!
- Hele informationstidsalderen? - Nej!
Havde George Orwell ret i sin vision om 1984?
Nej!
I dag fejrer vi årsdagen for Informationsdirektivet.
For første gang i verdenshistorien -
- har vi dyrket en have, der består af ren ideologi.
Her kan arbejderne blomstre i fred for skadedyr.
Vores fjender taler sig selv ihjel.
Vores ensretning af tankergør os stærkere end nogen hær.
For første gang i verdenshistorien -
- skal sejren blive vor!
24. januar præsenterer Apple Computer Macintosh.
Så vil De se, at 1984 ikke bliver som "1984".
Godt klaret.
- Sikke en modtagelse. - Det er en revolution.
Du har overgået dig selv.
Ring til mig.
- Så spiser vi middag sammen. - Det lyder godt.
- Flot klaret deroppe. - Tak.
Du skal vide, at vi tror på dig. Det håber jeg, at du ved.
Tak, Arthur.
Hvad gik det ud på?
Han sagde lige: "Vi tror på dig."
Hvad foregår der?
Det drejer sig om Macintoshen. Vi har kigget på tallene.
- I sætter prisen op. - Ellers taber vi en formue.
- I sætter forbrugerne af. - Ellers falder overskuddet.
Vi kan ikke få i pose og sæk. Den indeholder det dyreste hardware.
Jeff Raskin lavede en dyr kasse. Jeg gjorde den storslået.
- Firmaet skal jo være rentabelt. - Hvis idé var det?
- Det var en fælles beslutning. - Hvis idé var det?
Det var min idé. Hverken Michaels eller bestyrelsens.
Vi opfører os ikke som IBM. Ikke Apple. Ikke mig.
Jeg er ikke skurken, fordi jeg tænker på firmaets interesser. Steve.
Der må forandringer til.
Hvis du fortsætter kursen, kan jeg ikke beskytte dig.
De har krammet på dig.
"De"?
Hvor har du det fra?
Det kom i går. Det er bare en tidlig betaversion...
Det er et groft plagiat.
Vil du ringe Bill Gates op?
Nu skal jeg sige det klart og tydeligt, Bill.
Når jeg er færdig, kan du stadig se ud af de tykke, indbildske briller -
- din fantasiforladte psykopat.
Du har stjålet min software!
Jeg kan bevise det i retten.
Jeg sagsøger dig for alt, hvad du nogensinde har tjent.
Jeg gør det til min mission at sørge for -
- at du aldrig tjener en dollar mere, uden at jeg får 90 cent.
I er sikkert lige så vrede som mig.
I må være for målløse til at sige noget.
Jobs lovede os en million enheder. Vi har kun lavet en fjerdedel.
Der må ske forandringer.
Med to fejlslagne projekter og fiaskoen med Microsoft -
- står vi foran et negativt kvartalsregnskab.
IBM har bedre produkter og bedre salgstal.
Macintoshen er en dårlig vittighed.
IBM har fundet et nyt fokusområde, og det bør vi også gøre.
Hvad mener du, Arthur?
Vi bør genoverveje, om den personlige computer har en fremtid.
Steve, vil du sige noget?
Hvad skal jeg sige, Arthur?
I satte prisen op. Det var ikke min skyld.
Problemet er ikke prisen, men produktet.
Du oversolgte Mac'en. Du bad folk vente.
Det kostede os to års salg.
- Det er ikke min skyld. - Hvis er det så?
Jeg får jo ingen støtte. Du sender millioner efter Apple II.
Det gør vi, fordi den sælger.
70 procent af indtægterne. Hvordan går det med Mac'en?
Hvis I vil halse efter IBM, kan jeg ikke forhindre det.
Men jeg tager ikke skylden for en hofnars fejltagelser.
- Steve... - Hvem taler du om?
Det ved jeg ikke, Arthur. Hvem tror du?
John, du har været så stille.
Ja, det beklager jeg.
Jeg er lidt mundlam.
Marketingsgeniet fra Pepsi er blevet mundlam.
Det er ham. Ikke Mac'en.
Det er skæbnens ironi.
Du valgte Dylan, og jeg valgte Beatles.
De virker gammeldags nu.
- Hvad laver du her? - Det er også godt at se dig.
Jeg har lidt travlt. Kan vi snakke sammen senere?
Ja, men det tager kun et øjeblik.
Jeg... Jeg går min vej.
Okay.
Nej, Steve. Jeg forlader Apple.
Jeg har allerede sagt op.
Jeg ville bare fortælle dig det først.
Hvorfor?
Det har været længe undervejs.
Hvornår har vi sidst talt sammen?
Hvad vil du have?
Det er ikke alle, der har bagtanker, Steve.
Jeg kan huske, da vi var yngre i din fars garage.
Vi ville bare skabe fedt legetøj til folk som os selv.
Ja.
Det handler ikke om mennesker mere. Det handler om produktet.
Værst af alt handler det om dig selv.
Din verden begynder og slutter med dig selv.
Den er så lille. Så trist.
Det må virkelig være ensomt.
Jeg ved, at du vil svare -
- at produktet og personen skal smelte sammen.
Men det bliver aldrig, som du vil have det.
Det gør det bare ikke.
I hvert fald ikke foreløbig.
Jeg kan godt se, hvad der foregår.
Og det ender ikke godt for dig.
Jeg har ikke lyst til at overvære det.
Det har været en oplevelse.
Og du skal vide en ting.
Jeg er vild med, hvad vi har udrettet.
Det er John Sculley. Læg en besked.
Hej, John. Det er Steve.
Jeg ville bare...
Vi er stadig partnere.
Vi er sammen om det her, og jeg...
Du må meget gerne ringe.
Hej, Mike. Det er Steve.
Vil du ikke ringe tilbage?
Tak.
John, du må tage tøjlerne. Aktionærerne går snart i panik.
Hvis du ikke reagerer...
Hele firmaet står på spil. Vi risikerer at blive ruineret.
- Vi kan stadig redde stumperne. - Vi kan ikke redde noget.
Steve.
- Mike. John. - Steve.
Arthur.
- Hvorfor er du her så tidligt? - Jeg kunne spørge om det samme.
Det er fint. Du er velkommen denne gang.
- Denne gang? - Sid ned.
John?
- Arthur, jeg vil ikke... - Jo, du vil. Sig det.
Sig, hvad du har sagt til mig.
Det er blevet svært for mig at passe mit arbejde -
- når den største hindring på min vej kaster en skygge over alt.
Hvad sagde du?
Steve...
Du er din egen værste fjende.
Og firmaets.
Det er ufatteligt.
Hvem tror du, du er?
Jeg er administrerende direktør for Apple Computer.
Da jeg ansatte dig, begik jeg den største fejl nogensinde.
Det behøver ikke at ende sådan.
Så er det overstået.
Bestyrelser leder ikke firmaer. Det gør dem, der skaber produkterne.
Han sagde, vi skulle bruge 512. Det havde vi jo sagt.
Vi advarede mod 128. 128 kB var ikke nok.
Sculley tager til Kina i en uge, så vi har tid til at finde opbakning.
Hvad sker der, når Sculley opdager det?
Han er administrerende direktør.
Ja, men vi har de folk, der har skabt Apple.
Hej, Mike. Vi er lige gået i gang.
Må vi få et øjeblik?
John har aflyst rejsen.
Han holder et direktionsmøde i morgen.
Jeg er ikke kommet for at slutte mig til revolutionen.
Han vil sikre sig, at du bliver kransekagefigur.
Uden magt. Uden titel. Uden et hold.
Da vi mødtes første gang, var jeg dybt imponeret.
Du ville udrette noget stort.
Det ville jeg også.
Det vil jeg stadig.
Hejs det hvide flag. Overgiv dig til Sculley.
- Nej. - Du kan ikke vinde.
Hvem holder du med, Mike? Der er to muligheder.
Hvis du ikke er med mig, er du imod mig.
Er du på min side, Mike?
Ja, Steve. Jeg er på din side.
Okay.
Hvem stemmer på John Sculley?
Hvem stemmer på Steve Jobs?
Mike. Alle bestyrelsesmedlemmer skal stemme.
Mike?
Sculley.
Jeg stemmer på Sculley.
Nå... Hvad gør vi nu?
Apples markedsværdi er styrtdykket.
Det kostede John Sculley chefposten i 1993.
Ed Woolard fra DuPonter udnævnt til bestyrelsesformand.
Administrerende direktør Gil Amelio varsler ændringer.
Jobs' firma NeXT har diskuteret en overtagelse med Apple Computer.
PALO ALTO, CALIFORNIEN 1996
Spørg Lisa, om hun vil have morgenmad.
Ja.
Lisa?
Lisa? Har du tænkt dig at sove hele dagen?
- Gå din vej. - Klokken er ti.
- Laurene har lavet morgenmad. - Jeg er ikke sulten.
- Du kan ikke sove i hele ferien. - Jo, jeg kan.
Reed? Reed! Du skal ikke løbe i haven.
Tak.
Er Lisa stået op?
Tja...
Hvordan kan nogen sove så længe?
Jeg ved ikke, om hun kommer.
Jeg tager på markedet i dag. Jeg mangler bare et par ting.
Har du nogen planer? Vil du med?
Har du nogen planer i dag?
Gil Amelio kigger faktisk forbi.
De skal bruge noget af vores software.
Okay.
De har bare brug for lidt hjælp.
Det ender galt, ikke?
Hvordan kan jeg lokke dig tilbage?
Er det ikke en synkende skude?
Jeg ved, hvad du føler for Apple.
NeXT bliver aldrig det samme.
Du ejer jo halvanden million aktier i Apple.
Det er en betragtelig investering.
I må virkelig være desperate.
Vi er ikke desperate.
Hvordan går det med Newton?
Jeg står ikke til ansvar for gamle fejltagelser.
I er i gang med en fyringsrunde. Aktiekursen er rekordlav.
Om fire måneder er I insolvente. Det er ret slemt.
Hvis skuden skal rettes op, kræver det ofre.
Steve. Hvad har du brug for? Bare sig til.
- Steve. - Gil.
- Steve. - Mike.
Det er godt at se dig.
- Nu skal jeg vise dig rundt. - Nej, det gør jeg.
- Er du sikker? - Ja, selvfølgelig.
I kan bare gå i forvejen. Jeg kommer senere.
Du skal vide en ting.
- Det var ikke min beslutning. - Lad det nu ligge.
Nej, det er vigtigt. Jeg gjorde forsøget.
Jeg ville beholde dig. Trist, at det tog så lang tid at hente dig tilbage.
Jeg er ikke tilbage.
- Det skal du nok komme. - Vi får se.
Jeg viser bare mig selv rundt.
For fanden da.
- Hvem har lavet skitserne? - Det har jeg.
- Hvem er du? - Jonathan Ive.
Jeg er industriel designer.
- Hvorfor er I her stadig? - Klokken er kun 11.
Nej, hvorfor er I stadig hos Apple?
Det er ikke det firma, jeg stiftede. Det har ingen smag, ingen stil.
Intet design.
Har de lagt jer i lænker, siden I stadig er her?
Vi er nok stadig nogle stykker -
- der tror på det, Apple stod for. Hvad du stod for.
Hvad tror du, at jeg stod for?
Jeg tror...
Du mente, at en computer eller en walkman -
- burde være en naturlig forlængelse af personen.
Det er den mission og den dyrkelse -
- af kvalitet, idealer og sjæl.
Det er derfor, at vi stadig er her. Det lykkes måske igen.
Okay. Læg det, I arbejder på, til side resten af dagen.
I skal designe noget nyt.
Det behøver ikke at være teknologi. I skal bare skabe noget.
Noget nyttigt.
Noget, I brænder for.
Steve.
Velkommen tilbage.
Jeg er ikke tilbage.
Endnu.
Steve.
Skrammel.
- Det er vores formand, Ed Wollard. - Steve.
Hej.
Du føler nok, at der stadig er ondt blod.
Jeg forstår godt, hvis du tøver med at stole på mig.
Men jeg er ikke Arthur Rock. Jeg er din ven.
Okay.
- Kan vi snakke lidt sammen? - Åbenbart.
Dagens avis. Du har nok læst nyhederne.
Du skal nok være mere konkret.
Vores aktier er faldet 7,5 procent siden i går.
Laveste niveau i ti år.
I sidste uge solgte en investor halvanden million aktier.
Det skræmte markedet godt og grundigt.
Halvanden million aktier? Hold da op.
Aktionærerne må være urolige.
Vi har brug for dig her.
Jeg er her jo også. Som konsulent.
Som administrerende direktør.
- Direktør? - I hvert fald i en periode.
- Og Gil? - Han er på vej væk.
Han må kunne se skriften på væggen, hvis han vil indrømme det.
Han vil sikkert forsøge at presse dig ud.
Det virker bekendt.
Gil står på vippen. Han skal bare bruge et skub fra dig.
Vil du vinde det tabte tilbage?
Jeg tabte ikke noget. Det blev stjålet fra mig.
Computere er ikke sexede. De mangler kurver.
Hvis computere står for kunst, skønhed og sammenhængskraft -
- hvorfor er de så grimme?
De burde være elegante, men folk er ligeglade.
Verden ser computere i sort og hvid -
- men vi lever, drømmer og maler i farver.
Det samme burde computeren.
Hvad synes du?
Jony, du kan altid fortælle mig sandheden.
Uanset hvad.
Du skal bare være nådesløs ærlig.
- Er du med? - Ja.
Hvad synes du selv?
Jeg synes ikke, at den blå farve er helt rigtig.
Her er en fjollet idé. Hvad med indbyggede højttalere?
Det går Gil Amelio og bestyrelsen aldrig med til.
Vi spørger ikke om lov.
Steve har været en fortræffelig rådgiver for mig.
Jeg har sat pris på hans hjælp og initiativer -
- men nu er det på tide at komme videre -
- og fritage Steve for hans rådgivende rolle.
- Jeg er enig, Gil. - Er du?
Ja, det er på tide, at Steve får en ny rolle.
- Steve? - Tak, Ed.
Jeg vil gerne præsentere min vision for Apples fremtid.
Vi er hverken Microsoft eller Dell.
Så vi skal holde op med at opføre os sådan.
Vi skal finde tilbage til, hvem vi er, og hvad vi er bedst til.
Alt andet skal smides væk.
Vi skaber en ny serie af computere til hjemmet og kontoret.
Vi bygger et nyt operativsystem med afsæt i NeXT.
Næste generation Macintosh.
Vi lukker samtlige andre projekter. Det hele.
Vores firma skal ikke producere lort mere.
Vi fordobler reklamebudgettet.
Chiat Day bliver vores eneste reklamebureau.
Ligesom i gamle dage.
Kort sagt gør vi Apple topfedt igen.
Men jeg kan ikke gå i gang -
- før bestyrelsen giver mig helt frie hænder.
Jeg vil være stemmeberettiget bestyrelsesmedlem.
Og jeg vil være...
Fungerende administrerende direktør.
Vent nu lidt. Jeg er administrerende direktør...
Jeg er blevet valgt til opgaven.
Apple er et hullet skib, der lækker vand.
Det er min opgave at pege skibet i den rigtige retning.
Lad mig passe mit arbejde.
Godt, lad os stemme om det. Hvem stemmer for?
Hvad fanden? Ed?
- Mike? - Beklager. Det er ikke personligt.
Når man vokser op, får man at vide, at verden er, som den er.
At man bare skal leve sit liv og undgå at støde mod væggen.
Det er et meget begrænset liv.
Livet bliver meget større, når man indser en ting.
At alt omkring dig, som du kalder livet -
- er skabt af folk, der ikke er klogere end dig.
Og du kan ændre verden.
Du kan bygge dine egne ting, som andre kan bruge.
Glem tanken om, at livets rammer er fastlagt.
Kast dig ud i livet. Lav ændringer og bedringer. Sæt dit eget præg.
Når du har indset det, bliver du aldrig den samme igen.
- Med vores likviditet... - Hr. direktør.
- Mike. - Du ville tale med mig.
Velkommen. Sid ned.
- Ed. Gareth. - Mike.
- Hvad er det her? - Et tilbud.
Jeg har ikke set Bernard for nylig. Hvor er Katherine og Delano?
Mr. Lewis og mrs. Hudson gjorde en svær beslutning lettere.
De har trukket sig fra bestyrelsen.
Til gengæld har de begge fået et rundhåndet gyldent håndtryk.
Du får samme fratrædelsestilbud.
- Du tvinger os ud. - Med god grund.
- Hvilken grund? - Situationen er fastlåst.
- Jeg kan ikke holde alle i hånden. - Så nu udsletter du bestyrelsen?
Beklager, Mike, men tiden er inde.
Tag imod det gyldne håndtryk.
Tyve år.
Jeg troede, at jeg skulle videre, mens jeg var i trediverne.
Nu er jeg nærmest en gammel mand.
- De herrer. - Tak, Mike.
Hvad gør vi nu?
Vi laver en bule i universet.
Her er en hilsen til de tossede.
De skæve.
Rebellerne.
Ballademagerne.
De runde klodser i de firkantede huller.
Dem, der ser anderledes på tingene.
De bryder sig ikke om regler. De respekterer ikke stilstand.
Man kan citere dem, være uenige med dem -
- lovprise dem eller bagtale dem.
Det eneste, man ikke kan, er at ignorere dem.
De ændrer tingene. De fører menneskeheden fremad.
Nogle ser dem som tosser.
Vi ser dem som genier.
For de mennesker, der er tossede nok til at tro -
- at de kan ændre verden, gør det også.
Hvordan lød det?
I SEPTEMBER 2012 BLEV APPLE VERDENS MEST VÆRDIFULDE FIRMA.
Tekster af Team Irene
Bedst på www.NXTGN.org