Grăbeşte-te !
Nu înţelegeţi ? Miezul Kryptonului se dezintegrează !
E posibil să mai avem doar câteva săptămâni. V-am avertizat !
Exploatarea miezului a fost sinucidere curată !
A accelerat procesul de implozie.
Rezervele de energie erau epuizate ! Ce voiai să facem, El ?
Să căutăm soluţia în galaxie, la fel ca strămoşii noştri !
Putem ajunge la câteva planete locuibile. Începem cu vechile avanposturi.
Chiar ne sfătuieşti să evacuăm întreaga planetă ?
Nu. Toată lumea de pe planetă e ca şi moartă.
Dă-mi controlul asupra Codexului. Voi asigura supravieţuirea rasei noastre.
Încă mai avem speranţă.
Am ţinut acea speranţă în braţele mele.
Acest consiliu a fost desfiinţat !
- Din ordinul cui ? - Din ordinul meu.
Restul veţi fi judecaţi şi pedepsiţi în consecinţă.
- Ce faci, Zod ? Asta e o nebunie ! - Ce trebuia să fac de ani de zile !
Legiuitorii ăştia, cu dezbaterile lor nesfârşite, au distrus Kryptonul !
Dacă învingi,
- ... nu vei avea ce să conduci ! - Vino alături de mine !
Ajută-mă să salvez rasa noastră. O vom lua de la capăt.
Vom elimina seminţiile inferioare care ne-au adus în situaţia asta.
Şi cine hotărăşte ce seminţii vor supravieţui, Zod ?
Tu ?
Nu face asta, El.
Nu vreau să fim duşmani.
Ai abandonat principiile care ne uneau.
Ai ridicat armele împotriva semenilor tăi !
Voi cinsti omul care ai fost odată, Zod,
nu monstrul care ai devenit.
Luaţi-l !
- Domnule, e totul bine ? - La o parte !
Am spus...
Fă-mi legătura cu Lara !
Jor, atenţie în spate !
Lara, trebuie să pregăteşti lansarea.
Vin şi eu cât de repede pot.
H'Raka !
- Vezi Codexul ? - E în spatele coloanei centrale.
Dar intrarea neautorizată în camera de geneză e o infracţiune...
Nu mai contează, Kelex. Se apropie sfârşitul lumii.
Jor-El, din ordinul generalului Zod, dă-ne Codexul !
Uşurel, H'Raka.
Aţi găsit planeta ?
Am găsit-o.
Se învârte în jurul unei stele galbene, aşa cum ai spus.
O stea tânără...
Celulele lui se vor hrăni cu radiaţia ei.
Pare locuită de o rasă inteligentă.
Va fi un paria.
Un ciudat.
- Îl vor ucide. - Cum ?
Pentru ei, va fi ca un zeu.
Şi dacă nava nu ajunge la destinaţie ?
Va muri în spaţiu...
... singur.
Nu pot.
Credeam că voi putea, dar...
- Lara... - Acum, că s-a născut...
Kryptonul e condamnat.
E singura lui şansă.
Şi singura speranţă a rasei noastre.
- Ce este, Kelex ? - Cinci nave de război vin dinspre est.
Ne scanează şi evaluează sistemele de apărare.
Încarc Codexul.
Nu, stai...
- Lara... - Dă-mi voie doar să-l privesc.
Nu-l vom vedea niciodată mergând.
Nu-l vom auzi rostindu-ne numele.
Dar undeva,
printre stele...
... va trăi.
Adio, fiule !
Speranţele şi visurile noastre te vor însoţi.
Concentraţi focul asupra intrării principale !
Stăpână Lara, propulsoarele fantomă se activează.
Iniţiază decolarea.
Domnule general,
am identificat pornirea unor motoare în citadelă.
O lansare.
Îţi predau comanda.
Şiu că ai furat Codexul, Jor-El.
Dă-mi-l şi te voi lăsa în viaţă.
Aceasta e o a doua şansă pentru întregul Krypton,
nu doar pentru seminţiile pe care le consideri tu superioare.
- Ce aţi făcut ? - Avem un copil, Zod.
Un băiat.
Primul născut natural pe Krypton de secole încoace.
Şi va fi liber.
Liber să-şi clădească propriul destin.
Este o erezie !
Distrugeţi-l !
Lara, ascultă-mă !
Codexul e viitorul Kryptonului !
Anulează lansarea !
Nu !
Fiul tău, Lara...
Unde l-ai trimis ?
Numele lui este Kal,
fiul lui El.
Şi nu-i mai poţi face rău !
Doborâţi nava !
Ţinta este în vizor.
Lăsaţi armele ! Trupele voastre sunt înconjurate.
Generale Zod,
pentru crimă şi înaltă trădare,
Consiliul v-a condamnat pe tine şi pe acoliţii tăi
la trei sute de cicluri de recondiţionare somatică.
Care îţi sunt ultimele cuvinte ?
Nu vrei să ne omori tu !
Nu vrei să-ţi pătezi mâinile ! Dar ne condamni la întuneric pe vecie !
Jor-El avea dreptate !
Sunteţi o adunătură de proşti, până la ultimul !
Şi tu...
Crezi că fiul tău e în siguranţă ?
Îl voi găsi !
Şi voi lua înapoi ceea ce ne-aţi furat !
Îl voi găsi.
Îl voi găsi, Lara.
Îl voi găsi !
Stăpână Lara, n-ar trebui să cauţi adăpost ?
Nu există adăpost, Kelor.
Jor-El avea dreptate.
Acesta e sfârşitul.
Să construieşti o lume mai bună, Kal.
Ai grijă, tontule ! Cască ochii, altfel o să fii strivit !
Unde naiba te-au găsit, pifane ?
- Hai să ridicăm cuşca ! - Domnilor, pe punte !
Am primit un SOS de pe o platformă de la vest de noi.
Toţi marinarii pe punte !
Ambarcaţiuni civile, păstraţi distanţa !
Valvele s-au defectat şi platforma va exploda.
Recepţionat, Paza de coastă. Dar personalul ?
- Lăsaţi-i, sunt morţi. - Pifane, adu-mi binoclul.
Pifane !
Am consumat aproape tot oxigenul, nu ştiu cât mai rezistăm !
Aici Paza de coastă 6510.
Mai încercăm o dată şi după aia plecăm.
- Staţi, văd nişte oameni pe eliport ! - Aici !
Luaţi-l şi pe ultimul, trebuie să plecăm !
Hai, să mergem ! Ce faci ?
Haideţi !
... când Kansas a devenit stat ?
Clark.
Mă asculţi, Clark ?
Te-am întrebat dacă ştii cine s-a stabilit întâi în Kansas.
Te simţi bine, Clark ?
Clark !
- Clark, ieşi de acolo ! - Lasă-mă în pace !
Clark, am chemat-o pe mama ta.
Clark ?
Am venit !
Clark, scumpule, sunt mama.
Deschide uşa, te rog.
- Ce naiba are ? - E un ciudat.
Un plângăcios.
Părinţii nu-l lasă să se joace cu alţi copii.
Ştiu. Ce ciudat...
Scumpule,
cum pot să te ajut dacă nu mă laşi să intru ?
- Lumea e prea mare, mamă ! - Atunci fă-o mică.
Doar...
Concentrează-te pe vocea mea.
Spune-ţi că e o insulă în ocean.
O vezi ?
O văd.
Atunci înoată spre ea, scumpule.
Ce e cu mine, mamă ?
Clark...
- Ai luat tot ce trebuie ? - Da.
Stai aşa ! Vino încoace.
AUTOBUZ ŞCOLAR
Hei, fraiere !
Ce părere ai ? Ai văzut meciul ?
- Lasă-l în pace, Pete ! - Eşti iubita lui ?
Vreau să aud ce are de spus.
Hai, boule !
Băiatul meu era acolo. Era în autobuz.
- A văzut ce-a făcut Clark. - Ştiu.
- Sigur, ce a crezut că vede a fost... - A fost un miracol, Jonathan !
A fost mâna lui Dumnezeu.
- Cred că exagerezi puţin. - Nu, şi Lana a văzut.
Şi băiatul familiei Fordham.
Şi nu e prima oară când Clark face aşa ceva.
Am vrut doar să fiu de ajutor.
Ştiu, dar am mai discutat asta.
Nu ?
Am discutat despre asta. Trebuie să...
Clark, trebuie să păstrezi ascunsă latura asta a ta.
Ce era să fac, să-i las să moară ?
Poate că...
Miza e mai mare decât vieţile noastre sau ale celor din jur.
Când lumea...
Când lumea va afla ce poţi să faci, totul se va schimba.
Convingerile noastre, ideile
despre ce înseamnă să fii om. Totul.
Ai văzut cum a reacţionat mama lui Pete, nu ?
S-a speriat, Clark.
De ce ?
Oamenii se tem de lucrurile pe care nu le înţeleg.
Are dreptate ?
Dumnezeu mi-a făcut asta ?
Spune-mi !
Te-am găsit în asta.
Eram siguri că o să ne bată agenţii guvernului la uşă, dar...
N-a venit nimeni.
Obiectul ăsta era în capsulă cu tine.
L-am dus la un metalurg de la Universitatea Kansas.
A spus că substanţa din care e făcut nici măcar nu...
Nu există în tabelul periodic al elementelor.
E un alt fel de-a spune că nu e ceva pământean, Clark.
Şi nici tu nu eşti.
Tu eşti răspunsul, fiule.
Răspunsul la întrebarea "suntem singuri în Univers ?".
- Nu vreau să fiu ! - Nu te condamn, fiule.
E o povară uriaşă pentru oricine.
Dar tu nu eşti oricine, Clark, şi trebuie să cred că ai fost...
Că ai fost trimis aici cu un scop.
Într-o zi, vei considera schimbările prin care treci
o binecuvântare. Şi când ziua aceea va veni,
va trebui să alegi
dacă să te prezinţi cu mândrie în faţa umanităţii sau nu.
N-aş putea să mă prefac în continuare că sunt fiul tău ?
Chiar eşti fiul meu !
Dar undeva, în Univers,
mai ai un tată, care ţi-a dat un alt nume.
Şi nu te-a trimis degeaba aici, Clark.
Chiar dacă îţi va lua tot restul vieţii, îţi eşti dator să afli care e motivul.
- N-aţi venit pentru exerciţii ? - Nu, a apărut o schimbare de plan.
Cineva a găsit ceva ciudat pe Ellesmere.
- Aviaţia a tot survolat zona. - La mama naibii ?
- Glumeşti ! - Da, ştiu, e ciudat.
Dar au venit şi americanii. Mulţi.
- Altceva ? - Îi spun "obiect anormal",
- ... ce-o fi şi aia. - Lasă-mă în pace, Ludlow ! Pe bune.
- Hai, Chrissy... - Termină !
- Stai jos ! - Dă-mi drumul !
Las-o în pace, măi.
Sau ce, durule ?
Sau o să te invit afară.
Cred că o să plec atunci când îmi convine mie.
Ia uite-l...
Nu merită, dragule.
Fraiere, nu-ţi uita bacşişul.
Drept la ţintă !
Mersi !
Bună !
Dră Lane, ce mai faceţi ?
- Bine. - Sunt Jed Eubanks, de la Arctic Cargo.
Cât mai e până la bază ?
Baza e chiar după colina aia. Vă conduc.
- Grozav. - Joe vă ia bagajele. Joe !
- Ajut-o pe dra ! - Ai grijă, sunt grele.
Recunosc, dră Lane,
nu prea-mi place Daily Planet.
Dar articolele pe care le-aţi scris când eraţi cu divizia întâi...
Au fost impresionante.
Ce să vă zic, nu pot să scriu dacă nu port vestă antiglonţ.
Dră Lane.
Sunt col. Hardy de la US Northcom. El e dr. Emil Hamilton de la DARPA.
Aţi venit mai devreme.
- Vă aşteptam mâine. - De-aia am venit azi.
Haideţi să ne înţelegem.
Sunt aici doar pentru că suntem pe teritoriu canadian
şi Curtea de Apel a respins ordinul vostru de interdicţie.
Dacă am terminat cu flexatul muşchilor,
le cereţi oamenilor dvs să-mi arate ce au găsit ?
Sateliţii EOS ai NASA au descoperit primii anomalia.
Stratul de gheaţă încurcă ecosondele,
- ... dar sigur e ceva acolo. - Poate un submarin din Războiul Rece ?
Mă îndoiesc. Are 300 m.
Mult mai mare decât ce ştim că se construia atunci.
Uite care e partea mai ciudată.
Gheaţa care înconjoară obiectul
e veche de aproape 20.000 de ani.
Dră Lane,
să nu pleci aiurea.
Aici, noaptea, temperaturile scad până la -40 °C.
Nu ţi-am găsi cadavrul decât la vară.
Aici o să stai.
Dacă am nevoie să fac pipi ?
E o găleată în colţ.
Tu unde naiba te duci ?
Cine-i acolo ?
Stai liniştită ! Nu te speria !
Ai hemoragie internă
şi dacă nu cauterizez vasele de sânge...
- Cum poţi... ? - Pot face mai multe decât alţii.
Ţine-mă de mâini.
O să te doară.
Ceea ce col. Hardy şi echipa sa credeau
că e un submarin sovietic
era, de fapt, ceva mult mai neobişnuit.
O analiză izotopică a gheţii din jur sugerează că obiectul
era prins în gheţar de 18.000 de ani.
Cât despre salvatorul meu...
A dispărut în timpul decolării obiectului.
Verificările mi-au arătat că identitatea
şi CV-ul lui erau amândouă false.
Întrebările pe care le ridică existenţa lui sunt înfricoşătoare,
dar eu ştiu ce am văzut.
"Şi am ajuns la concluzia inevitabilă"
"că obiectul şi ocupantul său nu sunt de pe Pământ."
Nu pot să public asta, Lois. Ai avut halucinaţii.
Dar antreprenorii care mi-au confirmat povestea ?
- Pentagonul neagă existenţa navei. - Evident că o neagă !
Asta şi trebuie să facă, vorbim de Pentagon !
- Perry, sunt un jurnalist premiat. - Atunci comportă-te ca atare !
- Tipăreşte-l sau îmi dau demisia ! - Nu poţi. Ai contract ferm.
Nu tipăresc un articol despre extratereştri printre noi.
În vecii vecilor.
Un scotch fără gheaţă pentru doamna.
Îţi trimit articolul.
Editorul meu nu vrea să-l publice, dar dacă apare online...
Am înţeles.
Dar n-ai spus tu despre site-ul meu că e un "cancer forfotind de minciuni" ?
Încă o mai cred, Woodburn, dar vreau să apară articolul.
De ce ?
Vreau ca bărbatul misterios să afle că ştiu adevărul.
Diagnostice recursive finalizate.
Prezenţă pilot confirmată.
Toate sistemele sunt funcţionale.
Faptul că te văd stând în faţa mea, adult...
Mi-aş dori să te fi putut vedea şi Lara.
Cine eşti ?
Sunt tatăl tău, Kal.
Sau, mă rog, o umbră a lui.
Conştiinţa lui.
Numele meu era Jor-El.
Şi Kal ?
E numele meu.
Kal-El. Da, aşa este.
Am aşa multe întrebări...
De unde vin eu ?
De ce m-ai trimis aici ?
Vii de pe planeta Krypton.
O lume cu un mediu mult mai aspru decât al Pământului.
Demult,
în timpul unei ere a expansiunii,
rasa noastră s-a răspândit prin cosmos,
căutând noi lumi pe care să le colonizeze.
Această navă de recunoaştere a fost printre miile pe care le-am lansat.
Am construit avanposturi pe alte planete,
folosind maşini uriaşe pentru a kryptoforma mediul.
Timp de o sută de mii de ani, civilizaţia noastră a înflorit...
... atingând realizări minunate.
Ce s-a întâmplat ?
A fost impus controlul artificial al populaţiei.
Avanposturile spaţiale au fost abandonate.
Ne-am epuizat resursele naturale.
Ca rezultat, miezul planetei noastre a devenit instabil.
În cele din urmă, liderul nostru militar,
generalul Zod, a încercat un puci.
Dar era prea târziu.
Eu şi mama ta am prevăzut calamitatea care va urma
şi am luat măsuri ca tu să supravieţuieşti.
Aceasta e o cameră de geneză.
Toţi kryptonienii erau concepuţi în asemenea camere.
Fiecare copil era destinat să îndeplinească un rol predeterminat,
de muncitor, de războinic, de conducător şi aşa mai departe.
Kryptonul a pierdut ceva preţios, aşa consideram eu şi mama ta.
A pierdut liberul arbitru, hazardul.
Dacă un copil visa să devină altceva decât rolul pentru care fusese creat ?
Dacă un copil aspira la mai mult ?
Tu eşti întruchiparea acelei convingeri.
Primul copil conceput natural pe Krypton de secole.
De aceea am riscat atât de mult ca să te salvăm.
De ce n-aţi venit şi voi cu mine ?
Nu am putut, Kal.
Indiferent cât de mult ne-am dorit.
Indiferent cât de mult te-am iubit.
Mama ta, Lara, şi eu
eram influenţaţi de defectele lumii noastre şi, la fel ca Zod,
legaţi de soarta ei.
- Deci sunt singur. - Nu.
Acum eşti un fiu al Pământului, cum eşti şi al Kryptonului.
Poţi întruchipa ce este mai bun din ambele.
E un vis căruia mama ta şi eu ne-am dedicat viaţa.
Pământenii sunt diferiţi de noi, e adevărat.
Dar, până la urmă, cred că asta e bine.
Poate că nu vor face aceleaşi greşeli ca noi.
Nu dacă îi călăuzeşti tu, Kal.
Nu dacă le dai tu speranţă.
Asta înseamnă acest simbol.
Simbolul familiei El înseamnă "speranţă".
Şi în speranţă e cuprinsă credinţa
în puterea fiecărei persoane de a se pune în slujba binelui.
Asta le poţi aduce tu.
De ce sunt aşa diferit de ei ?
Soarele Terrei e mai tânăr şi mai fierbinte decât al Kryptonului.
Celulele tale i-au absorbit radiaţia,
care ţi-a întărit muşchii, pielea, simţurile.
Gravitaţia Terrei este mai slabă, dar atmosfera e mai hrănitoare.
Ai devenit mai puternic decât orice închipuire a mea.
Poţi afla cât de puternic
doar dacă îţi încerci mereu limitele.
Le vei da pământenilor un ideal la care să aspire.
Vor încerca să ţină pasul cu tine.
Se vor împiedica. Vor cădea.
Dar, cu timpul...
... ţi se vor alătura în lumină, Kal.
Cu timpul,
îi vei ajuta să realizeze lucruri minunate.
Cum găseşti pe cineva care şi-a petrecut întreaga viaţă acoperindu-şi urmele ?
Începi cu "legendele urbane" pe care le-a lăsat în urmă.
Cu toţi cei care spun că l-au văzut.
A lucrat câteva luni aici.
Pentru unii, a fost un înger păzitor. Pentru alţii, o enigmă,
o fantomă care nu şi-a găsit locul nicăieri.
Ne apropiam de platforma petrolieră...
Pe măsură ce sondezi mai adânc în timp, încep să apară tipare.
Îl caut pe Pete Ross, îl ştiţi ?
Da, lucrează la IHOP. Mergeţi mai încolo...
Pete Ross ?
Aş vrea să vorbim de un accident din copilăria dvs.
Un autobuz şcolar care a căzut în râu.
FAMILIA KENT
Dusty !
Doamnă Kent ?
Sunt Lois Lane, de la Daily Planet.
Linişte !
Sunt de la Daily Planet şi aş vrea să vorbim despre fiul dvs.
JONATHAN KENT, SOŢ ŞI TATĂ IUBIT 1951 - 1997
M-am gândit eu că dacă pun suficiente întrebări, o să mă cauţi.
De unde vii ?
Ce cauţi aici ? Lasă-mă să-ţi spun povestea !
- Şi dacă nu vreau să-mi spui povestea ? - O să iasă la iveală până la urmă.
Cineva o să facă o poză sau o să afle unde stai.
Atunci o să dispar iar.
Nu poţi să dispari decât dacă nu mai ajuţi oamenii
şi simt că asta iese din discuţie în ce te priveşte.
Tata credea că dacă lumea ar afla cine sunt cu adevărat...
... m-ar respinge,
de frică.
M-am săturat de siguranţă !
Vreau să fac ceva util cu viaţa mea.
- Să hrăneşti oamenii nu e util ? - N-am spus asta.
Suntem fermieri de cinci generaţii.
Da, familia ta, nu şi a mea !
Nici nu ştiu de ce te ascult, nu eşti tatăl meu.
Doar m-ai găsit pe un câmp.
Clark !
Lasă, Martha.
Clark are dreptate.
Nu suntem părinţii tăi.
Dar am făcut tot ce am putut. Şi am învăţat pe parcurs, aşa că...
Poate că nu mai e suficient ce putem noi.
- Uite ce e... Tată... - Stai puţin.
Mergeţi spre pasaj.
Mergeţi spre pasaj !
Adăpostiţi-vă !
E prinsă înăuntru !
Hank e în maşină !
- Îl aduc eu. - Nu !
Du-o pe mama la pasaj.
Hank !
- Jonathan ! - Nu, mamă !
- Jonathan ! - Mamă, stai aici !
Tată !
L-am lăsat pe tata să moară pentru că am avut încredere în el.
Pentru că era convins că trebuie să aştept.
Că lumea nu era pregătită.
Tu ce părere ai ?
Ai grijă, Lois !
Perry e supărat pe tine.
Ştie că tu eşti sursa lui Woodburn şi abia aşteaptă să te scuture.
Ia uite-o...
Ţi-am spus să renunţi la povestea asta şi ce faci ?
Îl laşi pe Woodburn să umple internetul cu ea !
Acum, editorii vor să te dau în judecată.
Dacă are vreo importanţă, renunţ la articol.
- Pur şi simplu ? - Da.
Şi pistele tale ?
Nu s-au confirmat. Povestea n-are fundament.
Sau poate nu a trezit interesul la care sperai ?
Pedeapsa ta sunt două săptămâni de concediu fără plată.
Dacă mai faci figura asta,
- te dau afară. - Bine.
Să fie trei săptămâni, pentru că mă aprobi.
- Perry ! - Nu.
Cred că ai văzut ceva, Lois.
Şi nu cred defel că pistele tale nu s-au confirmat.
Deci, oricare ar fi motivele tale să renunţi la articol,
cred că faci ceea ce trebuie.
De ce ?
Poţi să-ţi închipui cum ar reacţiona oamenii de pe planeta asta
dacă ar afla că există cineva ca omul ăsta ?
Şo pe el !
Ia uite ce băiat frumos !
A trecut o reporteră pe aici.
E o prietenă de-a mea. Nu-ţi face griji.
Mamă !
Ce ?
- I-am găsit ! - Pe cine ?
Pe părinţii mei.
Pe semenii mei.
Acum ştiu de unde vin.
Minunat !
Mă bucur mult pentru tine, Clark.
- Ce e ? - Nimic.
Când erai bebeluş, stăteam toată noaptea lângă pătuţul tău
şi te ascultam cum respiri.
Ţi-a fost greu.
Te-ai chinuit.
Iar eu îmi făceam griji.
Că se va afla adevărul.
Nu,
adevărul despre tine e minunat.
Am înţeles asta de când te-am văzut prima oară.
Şi am ştiut că, într-o zi, o să înţeleagă întreaga lume.
Doar că...
Mi-e teamă că or să mi te ia.
Nu plec nicăieri, mamă.
Îţi promit.
CENTRUL DE COMANDĂ NORAD - US NORTHCOM
Generale Swanwick !
Ce este, doctore ? Cometă ? Asteroid ?
Cometele nu îşi corectează cursul, domnule general.
Am vrut să vedeţi înainte ca vreun amator cu un telescop să panicheze tot globul.
Nava pare să se fi plasat pe o orbită selenară sincronă,
deşi nu înţeleg de ce.
Aţi încercat să... comunicaţi cu ea ?
Încă nu a răspuns.
Fac o presupunere: cine o conduce
vrea, cred, să-şi facă o intrare impresionantă.
ALERTĂ
TONER CONSUMAT
Ştie cineva unde ţinem cartuşele de toner ?
- Ce se întâmplă ? - E peste tot la ştiri !
Trebuie să vezi !
APARIŢIE OZN - Înregistrare de amator primită de la martorii oculari
Clark !
Da.
Vin acum.
ULTIMA ORĂ
Nu sunteţi singuri.
- Comunicarea vine pe canalele RSS. - Nu sunteţi singuri.
Am primit-o şi pe telefon !
Sunt generalul Zod.
Vin de pe o planetă îndepărtată.
Am străbătut un ocean de stele pentru a ajunge la voi.
Planeta voastră găzduieşte de ceva timp unul dintre cetăţenii mei.
Cer ca această persoană
să îmi fie predată.
Din motive necunoscute, a ales să-şi păstreze secretă existenţa.
Probabil că a făcut eforturi să se integreze.
Probabil că arată ca voi.
Dar nu este un seamăn de-al vostru.
Pentru cei dintre voi care ştiu unde se află acum:
soarta planetei voastre
este în mâinile voastre.
Lui Kal-El, îi spun aşa:
Predă-te în 24 de ore.
Altfel, această planetă va suferi consecinţele.
Nu ştim mai nimic despre el, nu ?
Dacă nu vrea să ne facă rău,
se va preda semenilor săi şi va suporta consecinţele.
Şi dacă nu se predă el, poate trebuie să-l predăm noi.
Lois Lane de la Daily Planet ştie cine e.
Pe ea ar trebui s-o întrebăm.
- Alo ? - Urmăreşti porcăria asta ?
Sunt de acord cu Woodburn. Te-ai văzut cu el ?
- Ştii unde e ? - Nu. Şi n-aş spune nici dacă aş şti.
Întreaga lume este ameninţată.
Nu e momentul să te ascunzi
în spatele integrităţii jurnalistice.
Situaţia e gravă, Lois.
Am FBI-ul pe cap şi vorbesc de "trădare" şi alte cele.
Trebuie să închid.
FBI ! Mâinile sus !
Lasă jos geanta ! Acum !
Momentan, ştim foarte puţine despre vizitatorii în sine.
Conform oficialilor cu care am vorbit,
aceştia nu sunt o ameninţare,
în ciuda tonului rău-prevestitor al mesajului.
Însă toată lumea se întreabă:
"Cine este Kal-El ăsta, oare există cu adevărat ?"
"Cum de s-a putut ascunde atâta vreme ?"
Hai, Kent !
Hai, dă şi tu !
Ridică-te, Kent !
Atât ?
Doar atât poţi ?
Hai, Kent !
Hai !
Te-au rănit ?
Ştii că nu au cum.
Nu asta am vrut să spun. Te simţi bine ?
Am vrut să-l bat pe puştiul ăla. Din tot sufletul !
Ştiu.
Şi eu mi-am dorit, într-un fel, să-l baţi, dar după aia ce făceam ?
Te-ai fi simţit mai bine ?
Trebuie să te gândeşti ce fel de bărbat vrei să devii.
Pentru că, bun sau rău, acest bărbat...
Va schimba lumea.
Ce te preocupă ?
Nu ştiu de unde să încep.
De unde vrei.
Nava care a apărut ieri...
Pe mine mă caută.
Ştii
de ce te vor ?
Nu. Dar acest general Zod...
Chiar dacă mă predau, nu există nicio garanţie că se va ţine de cuvânt, dar...
Dacă există o şansă să salvez Pământul dacă mă predau...
... n-ar trebui să o fac ?
Ce-ţi spune instinctul ?
Să nu am încredere în Zod.
Problema e...
... că nici în pământeni nu sunt sigur că pot avea încredere.
Uneori, trebuie să rişti întâi.
Încrederea vine mai târziu.
Bine. Ne-ai atras atenţia.
Ce vrei ?
Vreau să vorbesc cu Lois Lane.
Ce te face să crezi că e aici ?
Nu te juca cu mine, generale !
Mă predau numai dacă garantezi că Lois va fi liberă.
De ce i te predai lui Zod ?
Mă predau omenirii. Există o diferenţă.
I-ai lăsat să te încătuşeze ?
Ce capitulare era dacă mă opuneam ?
Şi dacă asta îi ajută să se simtă în siguranţă,
cu atât mai bine.
De la ce vine "S"-ul ?
Nu este "S".
Pe planeta mea, înseamnă speranţă.
În fine, aici este un "S".
Ce zici de...
... Super...
Domnule,
- ... numele meu este dr. E... - Emil Hamilton.
Ştiu, îţi văd legitimaţia în buzunarul de la piept.
Împreună cu jumătate de pachet de bomboane mentolate.
Îi văd şi pe soldaţii din camera cealaltă
care pregătesc tranchilizantul.
Nu veţi avea nevoie de el.
Nu putem să nu ne luăm măsuri de precauţie.
Poate eşti purtătorul unui agent patogen extraterestru.
Sunt aici de 33 de ani.
- Încă n-am infectat pe nimeni. - Din câte ştii tu.
Avem îngrijorări legitime legate de securitate.
I-ai dezvăluit drei Lane cine eşti.
De ce nu ne spui şi nouă ?
Hai să punem cărţile pe masă, generale.
Vă temeţi de mine pentru că nu mă puteţi controla.
Şi n-o să puteţi niciodată.
Dar asta nu înseamnă că sunt duşmanul vostru.
Atunci cine e ?
Zod ?
Mă tem că aşa e.
Chiar dacă e aşa,
am primit ordin să i te predau.
Fă ce trebuie să faci, generale.
Îţi mulţumesc.
Pentru ce ?
Pentru că ai crezut în mine.
Nu prea a contat, până la urmă.
A contat pentru mine.
Vin.
Ar trebui să pleci.
Pleacă, Lois !
Kal-El.
Sunt comandantul secund Faora-Ul.
În numele generalului Zod, te salut.
- Tu eşti comandantul ? - Da.
Generalul Zod vrea ca această femeie să mă însoţească.
L-aţi cerut pe extraterestru.
N-aţi spus nimic de un pământean.
Să-i spun generalului că nu-i respectaţi cerinţa ?
Mă doare-n cot ce-i spui !
Nu-i nimic.
Mă duc.
Aerul de la bordul navei noastre nu este respirabil pentru oameni.
Va trebui să porţi un respirator de aici încolo.
Kal-El !
Nici nu ştii de când te căutăm !
- Deci tu eşti Zod ? - Generalul Zod !
Nu-i nimic, Faora,
îi vom ierta lui Kal lipsa de maniere.
Nu cunoaşte obiceiurile noastre.
Acesta ar trebui să fie un prilej de bucurie, nu de disensiuni.
... nu de disensiuni.
Mă simt ciudat.
Mă simt slăbit.
- Ce are ? - Respinge condiţiile de pe nava noastră.
Te-ai adaptat toată viaţa la ecologia Pământului, dar nu şi la a noastră.
- Ajută-l ! - Nu pot.
Ce i se întâmplă trebuie să-şi urmeze cursul.
Ajută-l !
Ajutaţi-l !
Salutare, Kal.
Sau preferi Clark ?
Ăsta e numele pe care ţi l-au dat ei, nu ?
Eu am fost liderul militar al Kryptonului.
Tatăl tău, savantul nostru cel mai de seamă.
Eram de acord doar că planeta se îndrepta spre distrugere.
Ca răsplată pentru eforturile mele de a ne proteja civilizaţia
şi a salva planeta,
eu şi ofiţerii mei am fost exilaţi în Zona Fantomă.
Apoi, distrugerea planetei noastre
ne-a eliberat.
Am plutit în derivă printre vestigiile planetei noastre
şi urma să murim de foame.
Cum aţi ajuns pe Pământ ?
Am transformat proiectorul fantomă într-un propulsor hiperluminic.
Tatăl tău i-a făcut o modificare similară navei care te-a adus aici.
Şi astfel, instrumentul condamnării noastre
a devenit salvarea noastră.
Am căutat semne de viaţă în vechile noastre avanposturi.
Dar nu am găsit decât moarte.
În lipsa legăturilor cu Kryptonul, decăzuseră şi muriseră de mult.
Am luat de acolo ce am putut,
costume de protecţie, arme,
chiar şi un generator planetar.
Timp de 33 de ani, ne-am pregătit,
până când am detectat un semnal SOS
pe care tu l-ai activat
când ai pătruns în nava de recunoaştere.
Tu ne-ai adus aici, Kal.
Şi acum, îţi stă în putere să salvezi ce a mai rămas din rasa ta.
Pe Krypton,
tiparul genetic al oricărei fiinţe nenăscute încă
este înscris în registrul cetăţenilor.
Tatăl tău a furat Codexul registrului
şi l-a stocat în capsula care te-a adus aici.
În ce scop ?
Pentru ca Kryptonul să reînvie...
... pe Pământ.
Unde e Codexul, Kal ?
Dacă Kryptonul va reînvia,
ce se va întâmpla cu Pământul ?
Fundaţiile trebuie construite pe ceva.
Chiar şi tatăl tău a înţeles asta.
Nu, Zod.
Nu pot fi părtaş la aşa ceva.
Dar la ce poţi fi părtaş ?
Nu !
Zod !
Nu !
Tatăl tău a murit onorabil, Kal.
- Tu l-ai omorât ? - Da, eu.
Şi nu trece zi fără să regret.
Dar dacă ar trebui s-o mai fac o dată, nu aş ezita.
Am o datorie faţă de semenii mei
şi nu voi permite nimănui să mă împiedice să mi-o îndeplinesc !
Care este situaţia, dle maior ?
Nava extraterestră a lansat două obiecte.
- Să le vedem pe ecran. - Am înţeles.
Uitaţi.
Repoziţionaţi Ikon-4,
- să văd mai bine. - Da, domnule.
Centrul de comandă, cuvântul de ordine azi e TRIDENT,
avem două nave extraterestre care se apropie agresiv.
Ikon-4 se iniţializează.
Viteza ?
380 de noduri. Intră în spaţiul aerian al Kansasului şi nu ne răspund.
Îţi iroseşti forţele.
Puterea pe care o tragi de la soarele Terrei
e neutralizată pe nava noastră.
Aici,
în mediul acesta,
eşti la fel de neputincios ca un om.
De unde ai apărut ?
Din cheia de comandă, dră Lane.
Mulţumită ţie, mă încarc în serverul principal al navei.
Cine eşti ?
Sunt tatăl lui Kal.
Ne poţi ajuta ?
Eu am proiectat nava asta.
Îi pot modifica compoziţia aerului, să fie prielnică pentru oameni.
Îi putem opri.
Îi putem trimite înapoi în Zona Fantomă.
- Cum ? - Te pot învăţa.
Iar tu, la rândul tău, îl poţi învăţa pe Kal.
Mă ajuţi ?
Echipajul a fost alertat, trebuie să ne grăbim.
Ia cheia de comandă.
- Tu ai făcut asta ? - Da. Ia arma aia.
Ce se întâmplă ?
La dreapta. Trage !
În spatele tău.
Intră în capsula deschisă.
Drum bun, dră Lane !
E foarte puţin probabil să ne mai vedem.
Nu uita, propulsoarele fantomă sunt esenţiale pentru a-i opri.
Dă-ţi capul spre dreapta.
E adevărat ce mi-a spus Zod despre Codex ?
Loveşte panoul ăla.
Am vrut ca mai întâi să înveţi ce înseamnă să fii om,
pentru ca într-o zi, când vine vremea,
să devii legătura dintre două civilizaţii.
Priveşte !
Lois !
Poţi s-o salvezi, Kal.
Poţi să-i salvezi pe toţi.
Aici vei fi în siguranţă.
- Eşti teafără ? - Da.
Îmi pare rău.
N-am vrut să le spun nimic, dar mi-au făcut ceva.
- Mi-au intrat în minte... - Nu-i nimic, Lois.
Şi mie mi-au făcut la fel.
Clark !
Nava în care a venit...
Unde este ?
Du-te naibii !
Acolo.
Codexul nu e aici.
- Unde l-a ascuns ? - Nu ştiu !
Unde e Codexul ?
Crezi că poţi să-mi ameninţi mama ?
Ce mi-ai făcut ?
Părinţii mei m-au învăţat să-mi direcţionez simţurile.
Să mă concentrez
doar pe ce vreau să văd.
Fără cască, tu recepţionezi tot.
Şi doare,
nu-i aşa ?
La o parte de la fereastră !
Mergeţi în casă, nu sunteţi în siguranţă.
Către toate echipele, aici Străjerul, comandantul misiunii.
Am întâlnit şi observat în prealabil fiinţele cu care ne vom întâlni.
Sunt extrem de periculoase şi avem permisiunea să le ucidem.
Recepţionat, Străjer, ne îndreptăm spre ţintă.
- Armele sunt pregătite. - Recepţionat, 11, arme pregătite.
Tunet 11, avem trei ţinte.
Bravo, Tunet 11 ! Atacaţi-i imediat din nou.
Recepţionat, Străjer, atacăm din nou
la 212 de grade.
Tunet 11, catapultează-te !
O ţintă vine spre mine !
Aoleu...
Eşti slab, fiul lui El.
Nesigur pe tine.
Faptul că tu ai simţ moral
şi noi nu
ne oferă un avantaj evolutiv.
Şi dacă istoria a dovedit ceva...
A dovedit că evoluţia învinge mereu.
Ne apropiem de zona de aterizare. Aterizăm în cinci minute.
Către zona de aterizare !
Către toate echipajele: atacaţi ţintele !
Străjer, aici B-01. Şi pe tipul în albastru ?
Am spus să atacaţi toate ţintele.
Atenţie, contact !
Eşti teafăr ?
Am intrat în vrie, o să ne prăbuşim !
Pregătiţi-vă de impact !
Ne prăbuşim !
Înger căzut, Străjerul s-a prăbuşit ! Repet, Străjerul s-a prăbuşit.
Străjer, recepţionezi ? Tunet 12 cheamă Străjerul !
- Străjer, recepţionezi ? - Tunet 12, aici Străjerul.
Elimină toate ţintele de la nord de poziţia mea.
- Atenţie, sunt în apropiere. - Recepţionat.
Noroc, domnule !
O moarte onorabilă este o răsplată în sine.
Nu vei învinge.
Pentru fiecare om pe care-l salvezi, vom omorî un milion.
Inamicul a plecat ?
Echipa Alfa, raportaţi ! Echipa Alfa, ne auziţi ?
Acest om nu este duşmanul nostru.
Mulţumesc, colonele.
Mamă !
Sunt bine !
Frumos costum, fiule.
Îmi pare tare rău.
Sunt doar obiecte, Clark.
Pot fi înlocuite.
Dar tu eşti de neînlocuit.
Mamă, Zod a zis că acest Codex
pe care-l caută ar putea să renască civilizaţia noastră.
Şi nu e un lucru bun ?
Nu cred că vor să împartă planeta cu pământenii...
Clark !
Clark...
Ştiu cum putem să-i oprim.
Ce s-a întâmplat ?
Am avut o slăbiciune temporară.
Nu are importanţă,
pentru că am găsit Codexul.
Nu a fost niciodată în capsulă.
Jor-El a luat Codexul,
ADN-ul unui miliard de oameni, şi l-a integrat în celulele fiului său.
Toţi fiii Kryptonului trăiesc
ascunşi în corpul unui singur refugiat.
Şi Kal-El trebuie să fie în viaţă
ca să putem extrage Codexul din celulele lui ?
Nu.
Desprindeţi generatorul planetar !
- Ce se întâmplă ? - Nava s-a împărţit în două.
Prima jumătate se îndreaptă spre est, a doua spre sud.
- Cât de repede se mişcă a doua ? - Are aproape Mach 24 şi accelerează.
Se pare că impactul se va produce undeva în sudul Oceanului Indian.
Cealaltă parte a navei coboară.
- S-o vedem pe ecran. - Da, domnule.
Dumnezeule !
Activaţi propulsorul fantomă !
Suntem subordonaţi generatorului planetar.
Iniţiaţi !
Cu ce ne-au atacat ?
Pare un soi de armă gravitaţională.
Funcţionează în tandem cu nava lor.
Cumva, măresc masa Pământului,
încărcând atmosfera cu particule în suspensie.
Dumnezeule !
Terraformează !
Ce înseamnă asta ?
Modifică atmosfera şi topografia Pământului.
Transformă Pământul în Krypton.
- Dar cu noi ce se va întâmpla ? - Pe baza acestor date,
- ... noi nu vom mai exista. - Dle general Swanwick !
Am legătura cu turnul de control.
Vine colonelul Hardy. Superman e cu el.
Superman ?
Extraterestrul, domnule. Aşa i se spune, Superman.
Avem un plan, generale.
Asta e ce cred eu că e ?
E nava în care a venit Clark.
Nava e propulsată de un "propulsor fantomă",
care curbează spaţiul.
Zod foloseşte aceeaşi tehnologie. Dacă le putem face să intre în coliziune...
Putem crea o singularitate.
- Un soi de gaură neagră. - Da.
Dacă o deschidem, teoretic, vor fi traşi înăuntru.
Deci vrei să-i bombardăm cu aia ?
Nava are maxim 7.700 kg, o putem lansa dintr-un C-17.
E un plan viabil.
Dacă nu opresc maşinăria de deasupra Oceanului Indian,
câmpul gravitaţional va continua să se extindă.
Dacă maşinăria aia kryptoformează Pământul,
n-o să-ţi slăbească puterile în preajma ei ?
Poate.
Dar asta n-o să mă oprească să încerc.
Ar fi bine să te dai puţin mai în spate.
Un pic mai mult.
Faora, te las la comandă.
- Am înţeles, domnule. - Eu voi asigura camera de geneză
şi voi saluta un vechi prieten.
Aici Străjerul, mă îndrept către Metropolis.
Am "pachetul" la bord.
Un escadron de F-35 se îndreaptă către punctul de întâlnire.
Ar trebui să le vedeţi acum.
Cheie de comandă acceptată. Camera de geneză se activează.
Renunţă, Zod, încă mai ai timp.
Tot îmi mai faci morală, nu-i aşa ? Chiar şi mort.
- Nu te las să foloseşti aşa Codexul. - Nu poţi să mă opreşti.
Cheia de comandă pe care am introdus-o îţi revocă privilegiile.
Nava e acum sub controlul meu.
Fulger 1 Northcom, cer permisiunea să lansez rachetele.
Fulger 1 Northcom, permisiune acordată.
Când poţi, să ne trimiţi o estimare a avariilor. Terminat.
Sistemele o iau razna ! Câmpul gravitaţional
ne trage rachetele în jos, trebuie să ne apropiem !
Oameni buni, părăsim imediat clădirea !
Am pierdut camaradul de pe flanc !
SOS !
Oameni buni, pe aici !
Haideţi, oameni buni, nu staţi !
Jenny !
Dumnezeule...
Perry !
Ascundeţi-vă acolo !
Rasele noastre pot coexista !
Şi să suportăm ani de chinuri ca să ne adaptăm, ca fiul tău ?
- Vorbeşti de genocid ! - Da.
Şi susţin ideea în faţa unei stafii.
Amândoi suntem stafii, Zod.
Nu înţelegi ? Kryptonul de care te agăţi tu nu mai există.
Navă, ai reuşit să izolezi entitatea invazivă ?
- Vei eşua. - Da.
Atunci pregăteşte-te s-o elimini.
M-am săturat de discuţii.
Nu vei schimba nimic dacă mă reduci la tăcere.
Fiul meu
e extraordinar, mai bun decât ai fost tu vreodată.
Şi va desăvârşi ce am început noi.
Îţi promit.
Spune-mi,
tu ai amintirile şi conştiinţa lui Jor-El,
dar poţi să trăieşti şi durerea lui ?
Voi recupera Codexul din cadavrul fiului tău
şi voi reconstrui Kryptonul peste oasele lui !
Jenny...
- Jenny, unde eşti ? - Sunt aici !
Sunt aici !
Stai aşa.
Sunt prinsă aici.
Sunt blocată, nu pot să ies.
Te scoatem noi de acolo, ai puţină răbdare.
- Nu ! Vă rog, nu mă lăsaţi ! - Nu te lăsăm.
- Bine. - Lombard !
- Vino să mă ajuţi ! - Fir-ar să fie...
- Trebuie să mutăm ăsta. - Poftim.
Bag-o aici. Tu împingi şi eu trag, da ?
- Doi, trei... - Hai !
- Împinge ! - Dumnezeule !
Se apropie ! Hai, împinge !
Northcom, aici Străjerul. Putem lansa încărcătura ?
Nu încă, Străjer.
Hai, împinge !
A reuşit !
Northcom, aici Străjerul.
Ne apropiem de ţintă. Suntem pregătiţi.
Noroc, Străjer !
Armaţi încărcătura, lansarea este autorizată.
Ne pregătim de apropierea finală.
Acum, totul depinde de tine şi Hamilton.
Nu pot să cred !
E pregătită nava ? Suntem gata de lansare ?
- Nu, Străjer ! - Nu trebuie să facă aşa !
Dar ce trebuie să facă ?
- Trebuie să intre cu totul ! - Stai să văd ce are.
Copilotul la manşă.
Suntem în poziţie de lansare ! Ce se întâmplă ?
Avem o mică problemă !
Ţinteşte aeronava aceea.
Ţinta este în vizor.
Opreşte-te !
Dacă distrugi această navă, distrugi Kryptonul !
Kryptonul şi-a irosit şansa !
Dră Lane, nu sunteţi în siguranţă acolo !
Haideţi acum !
O moarte onorabilă este o răsplată în sine.
Au plecat ?
Cred că da.
Ne-a salvat !
Ştii, se spune că după primul sărut nu mai e aşa frumos.
Sunt sigur că e valabil doar când săruţi un pământean.
Uită-te şi tu...
Puteam construi un nou Krypton în mizeria asta.
Dar tu ai ales oamenii în locul nostru.
Eu exist
numai pentru a apăra Kryptonul.
Este unicul scop pentru care m-am născut.
Şi fiecare dintre acţiunile mele,
indiferent cât de violentă
sau de crudă ar fi,
are ca scop binele general
al semenilor mei.
Şi acum... nu mai am semeni !
Sufletul meu...
Asta mi-ai răpit !
O să-i fac să sufere, Kal.
Pământenii ăştia, pe care i-ai adoptat, o să ţi-i răpesc,
- ... unul câte unul ! - Eşti un monstru, Zod.
Şi te voi opri.
Nu se poate sfârşi decât într-un fel:
ori mori tu, ori mor eu !
Eu am fost crescut să fiu războinic, Kal.
M-am antrenat toată viaţa să-mi stăpânesc simţurile.
Tu unde te-ai antrenat ? La o fermă ?
Dacă-i iubeşti aşa mult pe pământeni,
poţi să-i jeleşti !
N-o face !
Opreşte-te !
Niciodată !
Eşti prost ?
E o dronă de supraveghere de-a voastră.
- Valorează 12 milioane de dolari ! - Valora.
Ştiu că încercaţi să aflaţi unde stau.
N-o să aflaţi.
Atunci o să-ţi pun întrebarea evidentă:
de unde ştim că n-o să acţionezi contra intereselor SUA ?
Am crescut în Kansas, generale.
Mai american nu se poate să fiu.
Uite ce e, vreau să vă ajut.
Dar eu hotărăsc în ce condiţii.
Trebuie să convingi Washingtonul de asta.
Chiar dacă aş fi dispus să încerc, de ce crezi că m-ar asculta ?
Nu ştiu, generale.
Cred că va trebui să am încredere în tine.
- De ce zâmbeşti, căpitane ? - Zâmbesc şi eu aşa, dle.
Mi se pare foarte atrăgător.
- Treci în maşină ! - Am înţeles.
De la început a crezut că te aşteaptă un destin măreţ.
Şi că, atunci când va veni vremea, umerii tăi vor putea să poarte povara.
Aş vrea să fi văzut şi el că a avut dreptate.
A văzut, Clark, crede-mă.
Ce o să faci când nu salvezi lumea ?
- Te-ai gândit ? - Da, m-am gândit.
Trebuie să-mi găsesc o slujbă unde să fiu în contact cu ştirile.
Unde oamenii să nu se mire
când vreau să plec într-un loc periculos şi când încep să pun întrebări.
Lois, când îmi dai şi mie o şansă ?
Am locuri în primul rând la meciul de azi !
- Ce spui ? - Spun...
Că ar trebui să pescuieşti iar printre stagiari.
Poate o să ai mai mult noroc. Îmi pare rău.
- Lângă teren ? - Nu...
Lombard, Lane, el e noul nostru reporter stagiar.
Învăţaţi-l meserie. Îl cheamă Clark Kent.
Baftă, puştiule !
Bună, sunt Steve.
- Mă bucur că te cunosc. - Şi eu.
Bună.
Eu sunt Lois Lane.
Bun venit la Planet !
Mă bucur că sunt aici, Lois !
MAN OF STEEL: EROUL