USAMLJENI RENDŽER
Preveo: Bambula
SAN FRANCISKO, 1933
Priđite! Priđite, damo i gospodo,
i pođite sa nama u prošlost!
Posvedočite Divljem zapadu kakav je stvarno bio.
Najveća predstava na Zemlji!
Zabavno i poučno za vas, mladi gospodine!
Zakoračite u drugo vreme moćnih zveri i okrutnih odmetnika
PLEMENITI DIVLJAK U SVOM PRIRODNOM STANIŠTU
Kimosabe?
Ko? Ja?
Dovodiš konje?
Mislim da ste napravili grešku, gospodine.
Grešku?
Trampimo se.
Trampa.
Ko si mislio da sam?
Nikada ne skidaj masku.
Zašto ne?
Da li si siguran u vezi sa ovim?
Mrtav čovek izaziva strah u srcu svog neprijatelja.
Dobro.
Uradimo ovo.
Miran.
Dame i gospodo, moj kolega i ja ćemo izvršiti podizanje novca.
Znam da je ova banka osigurana, pa...
Niko da se nije pomerio.
Zašto nosiš masku?
Vidiš? Rekao sam ti. Osećam se bezveze.
Pretpostavljam da vam nisam bio jasan!
Ovo je prokleta pljačka banke!
Samo malo. Kažeš da si Tonto?
Čuveni Tonto?
Postoji još jedan? - Ali, Usamljeni rendžer i Tonto su bili dobri momci.
Mislim, nisu pljačkali banke.
Jesu li?
Dođe vreme, kimosabe...
kada dobar čovek mora da nosi masku.
KOLBI, TEKSAS,
Spuštamo šine!
Moji prijatelji i građani Kolbija,
pozvao sam ovde da danas ovo vidite iz prve ruke,
za ono što verujem da je najvažniji projekat pod Bogom.
Ujedinjenje ove naše velike zemlje, pomoću čelične pruge.
Tako je!
Komančima kažem: Nemate čega da se bojite.
Dok god među nama vlada mir,
svi ugovori vezani za zemlju, poštovaće se.
Ali banditima, onima koji vrebaju slabe, kažem:
Nemojte da pogrešite, zakon i red su došli na Divlji zapad.
Zato vam dovodim
ozloglašenog bandita i ubicu Indijanaca
Buča Kavendiša, ovde u Kolbi, da ga obesim zbog njegovih zločina.
Budućnost je svetla, dame i gospodo.
I ona je iza krivine.
Dovesti čoveka na državnu granicu, staviti ga u voz i poslati nazad.
Nema nikakvog smisla. - Valjda im je ponestalo konopca u Oklahomi.
G. Kol hoće da napravi primer.
Priča se da Kavendiš hoće da ti se osveti, Dene. - Moguće.
Kažu da je Buč Kavendiš pojeo srce Red Legera za vreme rata u Misuriju.
Progutao ga je celo. - Ja sam čuo da su to bile oči.
Jedan čovek mi je rekao da je pojeo
deo svog stopala samo da dobije opkladu.
Đavola jeste. - Šta je, Dene? - Ne vidim kakve to ima razlike.
Šta nije u redu sa njim?
Ne brine ga Kavendiš.
Poput Danila koji je ušao u lavlju jazbinu,
pogledom ćemo oterati zver. - Amin!
I pročistićemo ovu bezbožnu zemlju
od otrova greha i razuzdanosti.
Aleluja!
Dragi Bože, podari nam milost i mudri sud.
Amin! - Amin!
Tvoju mirnoću i istovetnost,
tako da Ti možemo dokazati da smo odlučne i dostojne sluge,
u našem ratu protiv greha. Amin!
Amin.
Hvataj.
Hoćete da se molite sa nama? Mi smo prezviterijanci.
Puno hvala, gospođo, ali ovo ovde je moja Biblija.
Hoćemo li se okupiti pored reke
Gde su svetla anđeoska stopala gazila
Sa svojom kristalnom plimom zauvek...
Uskoro će vešanje, Buč! Čuješ li šta sam rekao, momče?
Uživaću da ih gledam dok ti brišu taj izraz sa tvog lica.
Pokvaren je, Indijanče, zar ne vidiš?
Veoma lepo!
Za vas.
Ne, ne bih mogla... - Za vas.
U pravu je.
Slaže vam se sa očima.
Nisam mislio da ćete doći, gospođo Rid.
Htela sam da vidim zbog čega je sva ova gungula.
I šta mislite o našem nastojanju?
Meni to liči na mnoštvo ljudi koji kopaju po pustinji.
Deni. Uskoro ćeš moći da se popneš na voz ovde u Kolbiju,
otputuješ u San Francisko, da jedeš njujorške ostrige pakovane u ledu.
Onda možeš otploviti za Kinu,
i da se vratiš drugim putem ako želiš.
Da li je to istina, mama? - Verovaću kada to vidim.
Evo. Da ti pokažem.
Vidiš li to? Sada ti pokušaj.
Pa, čini se da sa platom čoveka od zakona, puno tereta pada na vas.
Dobro nam ide. Hvala.
Ne želim da vas vređam.
Više se ne rađaju ljudi poput vašeg muža. Zapravo, zavidim mu.
Fina porodica. Sin nastavlja da nosi njegovo ime.
Samo mrzim da vidim pticu u kavezu.
Pa, tačno na vreme.
Moram da pišam, šefe.
Milost će se spustiti na naše duše
I podariće nam plašt i krunu...
Dobar dan, dame. - Nema potrebe za nasiljem, sine.
15 sati sam gledao kako hraniš tu pticu.
Ide čoveku na nerve.
Ne plašim se onoga što dolazi. Ništa ne dolazi.
Fino odelo.
Vreme je konačno došlo, Vindigo.
Znam li te, Indijanče? - Znaš me.
Znaš me po vrisku mojih predaka na pustinjskom vetru.
Kao što ćeš upoznati njihovu radosnu vrisku
kada uklonim tvoje zlo seme sa lica zemlje.
To neće biti potrebno.
Kao okružni tužilac, postaraću se da se ovaj čovek osudi
na najstrožu kaznu po zakonu.
Kakav to čovek od zakona ne nosi sopstveni pištolj?
Veruj mi da tamo kuda ovaj voz ide, nema mesta za ljude koji nose.
Stvarno? Kuda to?
U budućnost.
Znate šta, advokatu? Možda ste u pravu.
Advokat i ludi Indijanac. Kladim se da vas dvojica imate puno da pričate.
Najbolje to da brzo uradite!
Hoćemo li da se okupimo kod reke? - Ne mogu da ga skinem!
Ne... - Svirajte, momci!
Pevajte mi!
Dosad je trebalo da uspori.
Kako god. Siguran sam da ćemo biti u stanici svakog trenutka.
Dajte konje, hajde!
Hesuse, moramo da idemo!
To je ojačan Betlejem čelik.
Uzaludan je bilo kakav pokušaj bekstva.
Sjajno! Bravo!
Zato što pomažeš federalnom tužiocu, založiću se za tebe kod sudije.
Hajde, momci! Zapnite iz sve snage! Železnica ne čeka na čoveka!
Ovo je kraj pruge! - Skočimo.
Šta je sa putnicima? - Oni skoče.
Deca su u vozu! - Svi skoče!
Zar nemaš uljudnosti? - Vindigo beži!
Ne. Ti nećeš nigde da ideš.
Negde idete? - Da!
Ne. - Da. - Ne.
Da. - Ne. - Da. - Ne. - Da. - Umuknite!
Da!
Hvala.
Lice u lice!
Zašto ne spustiš pušku, pa da rešimo ovo ko muškarci?
Mada ću te upozoriti, boksovao sam na pravnom fakultetu.
Veliki ratnik! - Da, to mi je brat.
Fino odelo. - Moramo da zaustavimo voz!
Nema vremena! Moramo skočiti!
Neću da ostavim ove putnike. - Onda mi pomozi da odvojim vagone!
Hajde!
Zaglavljeno je! Pomozi mi.
Ti drži.
Džone?
Stani!
Bojim se da te moram privesti.
Čuješ li me?
Govoriš engleski, zar ne?
Po ovlašćenju datom od strane države Teksas,
ovime te hapsim!
Jesi dobro, batice? - Dobro sam.
Vodim ovog čoveka u pritvor.
Bio je u tom vozu s razlogom, Den. - Verovatno.
Koji je tvoj zločin, momče? - Indijanac.
I čovek u očima zakona. Daj mi tvoje lisice.
Šta god ti kažeš, batice.
Nije ništa lično.
Den.
Džone?
Ali, rekli su da je došlo do nesreće i da je neko pao sa voza...
Zapravo, to sam bio ja. Den je dobro.
Rešio je problem, kao i obično.
O, moj Bože, tvoje lice.
Dođi ovamo.
Drago mi je što te vidim. Koliko je prošlo, 9 godina?
8 otkako si prestala da mi pišeš.
Bili smo samo deca onda.
Vidim da se dobro brine o tebi.
Da, na njegov način.
Većinu vremena provodi na indijanskoj teritoriji ovih dana.
Na indijanskoj teritoriji? To mi ne liči na Dena. Šta tamo radi?
Šta god da je u pitanju, ne priča mi o tome.
Imaš li gde da odsedneš? - Ne, još ne.
Odsedni kod nas, u Vilou Kriku.
Ne znam.
O, Bože, pogledaj ti njega. gradski dečko.
Zašto bi poželeo da se ovde vratiš?
Ovde mi je dom.
Ko si ti? - Deni, ovo je tvoj stric Džon.
Isti si otac kada je bio tvojih godina. - Opet idu.
Ne.
Zaslužuje suđenje, Den. - 2 rendžera su mrtva, neće dobiti suđenje.
Onda ću poći sa tobom.
Zakon drugačije izgleda na terenu, batice.
Zakon ne uključuje osvetu, bez obzira gde stojiš.
"Kad god se ljudi ujedine u društvo, moraju napustiti zakone prirode i..."
...prihvate zakone ljudi, tako da to društvo, ko celina, prosperira.
To je Džon Lok, "Rasprave o vladi."
Nisam mislio da ću čuti tako nešto u Kolbiju.
G. Kol, moj brat Džon. Novi okružni tužilac.
Lejtam Kol? Čast mi je, gospodine. Čitao sam o vama tokom rata.
Džon je obrazovan čovek poput vas.
Hajde da ga ne krivimo zbog toga. Ideš za Kavendišem?
Kolins je pronašao trag. Bio je tragač kod našeg oca.
Može li da jaše?
Dovoljno dobro. - Budite oprezni.
Železnica je ovim ljudima obećala vešanje.
Nisam znao da se železnica bavi držanjem obećanja. - Prost zadatak.
Pokupi zatvorenika, isporuči ga na mesto egzekucije.
Ako niste tome dorasli, g. Rid, naći ću nekoga ko jeste.
Ostanite u gradu na nekoliko dana.
Komanči su nemirni. - Oduvek su bezobzirni,
ali oni se drže svoje strane reke, a ja svoje.
Uostalom, zbog naših ograda neće da otkrivaju položaje.
To mi je posao. Ne tražim od tebe da budeš srećna zbog toga.
Srećna sam.
Srećna sam životom koji mi pružaš, samo...
To je novo?
Slaže ti se sa očima.
Dobro.
Očekujem da napuniš vreću sa vevericama dok se vratim.
Kao nekada, a?
Hvala.
Dobro, gospodine tužioče.
Hajde da vidimo kako se tvoja "pravna sigurnost" pokazuje u praksi.
Ovo je tatino.
Ovime te proglašavam teksaškim rendžerom.
Ali ne mogu ti pomoći oko odeće.
Indijanci to zovu "konj duše."
Dolazi da te odvede na drugu stranu.
Ne možeš više da me plašiš svojim pričama o duhovima, Den.
Otkad si počeo da nosiš indijanski nakit?
Od kada je moj mlađi brat postao advokat.
Da, svetu trebaju advokati, kao i rendžeri. - Valjda je tako.
Uzgred, to je fin šešir. Nisu imali veći?
Nedostajao si mu. - Zavarao me je.
Već smrdiš kao destilerija. - Umiruje ruku.
Da li si uopšte spavao sinoć? - Znaš me, Džoni.
Nikad nisam mogao da odolim zapadnjačkom gostoprimstvu.
"Red's". Šta je ovo, ples?
Da, ples!
Mogli bismo da prođemo između.
Izgubićemo jedan dan, možda dan i po. - Šta je?
Nema zaklona.
Šta misliš, Den? - Mislim da Kolins treba da baci pogled.
Ako može da ostane u sedlu.
Džone, dođi ovamo.
Ne. Ne verujem u oružje. Znaš to.
Buč Kavendiša baš briga da li veruješ ili ne.
Reskiraću.
Ostani uz mene. Hajde.
Gde je do đavola Kolins?
Zaseda! - Ne mogu da ga vidim!
Nemam čistu metu! - Jašite! Jašite! Jašite!
Den! - Jaši! Izjaši van!
Daj mi ruku! Džoni, daj mi ruku! - Ne!
Ne, Den! Den! Ne, ne, ne, ne...
Nije trebalo da se vraćaš, Džone. - Ne, u redu je! - Zabrljao sam.
Ne, dobro si. Dobro si, bićeš ti dobro!
Oduvek te je volela.
Čuvaj mi je.
Ideš ti sa mnom, hajde, hajde!
Hajde.
Dugo se nismo videli, rendžeru.
Bolje si izgledao.
Čuo sam da su te momci u Tulsi baš zavoleli.
Pravo si srce, zar ne?
Godina koju si mi oduzeo, u toj "kutiji znoja".
Oduzeo si mi nešto,
budi prokleto siguran
da ću i ja tebi nešto uzeti.
O, da!
Dogovor umire sa tobom, prijatelju stari.
To nije u redu.
Ne može biti u redu. - Mrtvi su?
Svi su mrtvi? Čak i Den?
Den veoma mrtav.
Ali on je Usamljeni rendžer.
Bilo bi mnogo lakše, slažem se.
Kako si uopšte izašao iz zatvora?
Da li bi prestao da hraniš tu pticu? Nije živa, znaš.
Čekam duha da se vrati. Nije ista stvar.
Pozdrav, plemeniti konju duše.
Ne, ne! Nemoj, praviš grešku.
Sa pola pameti, unazađen.
Ti dođi. Hajde.
Njega. Veliki ratnik.
Konju duše,
došao si izdaleka. Očito veoma umoran.
Shvatam.
Ti dođi, dođi, dođi.
Dođi, dođi.
Njega, jakog brata. Hoću njega, njega oživi.
Džone! Daj mi ruku!
Rebeka.
Džone!
Ako ćeš da se prikradaš Indijancu, najbolje to uradi niz vetar.
Zašto razgovaraš sa tim konjem?
Moj deda je govorio o vremenu kada su životinje mogle da govore.
Kada su same, neke još uvek govore.
Ali ne mogu da odlučim da li je ovaj konj glup
ili se pretvara da je glup. Zaguljeno.
Zašto sam sav prašnjav? - Jer sam te zakopao.
Zašto sam živ?
Konj kaže da si Duh šetač,
čovek koji je bio na drugoj strani i vratio se.
Čovek koji ne može biti ubijen u borbi.
Konj definitivno glup.
To su moje čizme?
Izvadio mu je srce.
Kakav to čovek radi tako nešto?
Čovek ne. Zli duh
rođen u praznini pustinje.
Sa glađu,
koja ne može biti zadovoljena.
I snagom da izbaci prirodu iz balansa.
Moj narod tog duha zove "Vindigo".
Ja sam Tonto, od Komančija,
poslednji od lovaca na Vindiga. - Šta želiš od mene?
Vizija mi je ukazala na to da će mi veliki ratnik i Duh šetač,
pomoći u mojoj potrazi.
Više bih voleo nekog drugog. Tvog brata, možda.
On bi bio dobar.
Ali ko sam ja da preispitujem Velikog oca.
Jedino znam da je taj čovek ubio mog brata
i gledaću ga kako visi zbog toga.
Onda će ti trebati ovo.
Metak?
Srebrni metak. - Srebro ga je načinilo onakvim kakav je sada,
pa će ga i ono vratiti na zemlju.
Tako je.
Znaš šta? Hteo bi da ti se zahvalim
za sve što si učinio za mene,
ali treba da se vratim.
Ja takođe tražim Vindigo Buč Kavendiša. - Dobro.
Bio sam zatvorenik u vozu, onako kako kojot vreba bizona.
Nakon što sam lovio 26 godina, imao sam svoj plen,
dok se ti nisi umešao.
Zapravo, mislim da sam ti spasio život.
Kvit smo.
Zašto si to do đavola uradio?
Ptica ljuta.
Da. Znaš šta? Ne mogu ti pomoći.
Niti tvojoj ptici. - Kuda ćeš?
U grad da oformim poteru. - Ne bih to radio, kimosabe. - Stvarno?
Pištolj je čekao na Kavendiša u vozu.
8 čoveka je ujahalo u kanjon,
iskopao sam 7 grobova.
Kolins.
Poznaje nas od kako smo bili deca.
Pronađi izdajicu,
pronaći ćeš čoveka koji je ubio tvog brata.
To je prsluk moga brata.
Oči, isečene tamo gde su ga meci ubili.
S onog sveta, on ćete štititi,
i one koje voliš.
Hoćeš da nosim masku?
Ljudi koje tražiš misle da si mrtav, kimosabe.
Bolje neka tako ostane.
Važi. Ali ako ćemo da jašemo zajedno,
to je zato da privedemo ove ljude pravdi, na sud.
Da li je to jasno?
Pravda je ono što ja tražim, kimosabe.
Uđite, dame i gospodo, u Dvoranu ljudskih deformiteta.
Zabavno i poučno za vas, gospodine.
...gazimo berbu
Gde se grožđe gneva čuva
Bog je vas grešnike napustio,
...a sada su armije pakla nad nama.
Bezbožnik. Bezbožnik!
Bezbožnik među nama!
Bezbožnik!
Tražim čoveka. - Kladim se da je tako.
Imaš novac? - Naravno.
Odakle ti to? - Trampio sam se.
Sa mrtvim čovekom? - Jedva je pao dogovor.
Da li su sve ove žene profesionalke?
Bolest pohlepe je jaka. - Šta sa njom?
Da, i ona, takođe.
Kako znaš sve ovo? - Vizija mi je rekla da će ovako biti.
Ćao, Tonto.
Ova dva čudaka žele da te vide.
Pusti mene da pričam.
Madam.
Zašto nosite masku?
Kad bolje razmislim, ne odgovarajte. Jedna stvar koju naučiš u mom poslu,
ubice, koljači, ratni heroji, železničari. Svako ima svoj razlog.
Železničari? Da li ste prijatelj sa g. Kolom?
Ne, ne sa g. Kolom. Ne, prema svim izveštajima, g. Kol je...
Pa, njega ne vode ista zadovoljstva kao druge muškarce.
G. Kol kastriran.
Kada razmislim o tome, pričalo se o incidentu tokom rata.
Pusti me! - Neću da te pustim!
Nema besplatnog jahanja, gospodo!
Rezbarenje. - Slonovača. - Hoću da pipnem.
Nećeš ako ti je ruka mila.
Tražimo čoveka po imenu Kolins. Tragač, govori indijanski.
Nikada nisam čula za njega. - Shvatam.
Dakle...
Dok smo dolazili ovde primetili smo
puno prilično ozbiljnih prekršaja zdravstvenih standarda.
Ovo je kuća greha. - Da, ali sa tragovima stoke u zgradi,
bez jasno obeleženih požarnih izlaza,
i sa prilično zlokobnom teglom krastavčića u baru.
Krastavčići? - Nehlađeni.
Ne bih voleo da vas zatvorim. - Hoćete da zatvorite prugu?
Da. - Ne. - Da. - Onda imate problem, jer neće biti pruge
bez devojaka poput mojih da odrađuju teško dizanje.
Homere, pomozi ovim moronima da pronađu vrata.
Vindigo beži! - O čemu on priča?
Ništa, indijanska stvar... - Čovek koji kuša ljudsko meso.
Buč Kavendiš.
Tako je.
Zašto niste tako rekli?
Kolins je bio pre nedelju dana sa čovekom od zakona.
Rendžer poput tebe, zapravo. Rekao je da se zove Rid.
Den Rid? - Imali su đavolsku svađu. - Oko čega?
Nešto što su našli u pustinji. Ovim su mi platili.
Ne pipaj taj kamen!
Kamen proklet.
Indijanac je u pravu. Ovde ništa ne vredi.
Ali, odnesete li ga u San Francisko, platiće hiljadu dolara, u kešu.
Možda ću biti na prvom vozu prema zapadu, da se penzionišem.
Imaš li mačku? - Imala sam. Mislila sam da će to biti napredak u odnosu
na poslednjeg muškarca u mom životu, ali možda sam ja problem.
Red, imamo problem!
Šta to radiš? - Gest poštovanja Komančija, kušam piće drugog čoveka.
Tako je. Hvala.
Plašim se da ću morati da privedem kraju vašu kratku posetu.
Neki moji klijenti ne vole da je Indijanac u zgradi.
On ima ista prava da bude ovde kao i bilo ko drugi.
Ne, otkako su Komanči pogazili sporazum. - Sporazum? - Nisi čuo?
Pljačkaju naselja uz i niz reku. - Bože moj. Rebeka!
Strah od mačaka.
Bolje izađite pozadi.
Kako da vam se zahvalim?
Postarajte se da ta životinja plati za ono što mi je oduzeo.
Priroda je zaista ispala iz balansa.
Hajde, moramo ići! Moramo ići, pijana zver!
Sudnji dan ti je došao, bludnice! - Mogu li vam pomoći?
Gde su? - Ne znam na koga mislite.
Madam, mislim da sam pronašao vašu...
mačku.
Madam. - Hvatajte ga!
Eno ga crvenokožac!
Šta do đavola nije u redu sa ovim ljudima?
Krv je prolivena, kimosabe. Uskoro, reke će crvene teći.
Dosta je bilo, Džo. - Da, gospođo.
Hajde, Deni.
Ulazite unutra! - Deni, hajde.
Pilar, zatvori kapke. - Da, gospođo.
Pilar, vatru!
Indijanski divljaci.
Nisu bili Indijanci.
Malo sutra nisu!
Indijanci se trampe.
Ostavi ga na miru.
Rekao sam da ga ostaviš na miru!
Indijanac, poput kojota. Ubija i ne ostavlja ništa da propadne.
Reci mi, kimosabe.
Zbog čega belci ubijaju?
Ova je fina, zar ne?
Obožavam akvamarin boju.
Nije Indijanac. - Nije kao što izgleda, gospodine.
Samo volim lepe stvari. - Rebeka i Deni, gde su?
Reci mi gde su ili ću da pustim Indijanca da ti radi šta poželi.
Šta on želi da radi?
Šta se do đavola dešava? - Eno ga rendžer. - O čemu pričaš?
Ima nekog ludog Indijanca sa sobom.
Hteo je da me zlostavlja pačijom nogom.
Upucaj bilo šta da izađe napolju.
Idi po konja, kimosabe. Pokrivam te.
Zašto ja tebe da ne pokrivam?
Bio si na drugoj strani. Duh šetač ne može biti ubijen.
U redu.
Ali uhvatimo ih žive.
Teksaški rendžer, spustite oružje i izađite sa podignutim rukama!
Mračno je. - Duh šetač.
Vidiš, šta sam ti rekao? - Idi pozadi.
Zašto nosiš masku?
Šta je?
Ovaj konj, može da leti?
Ne budi glup.
Stanite gde ste!
Rebeka i Deni. Gde su?
Komanči ne uzimaju zarobljenike. - Samo skalpove.
Zar nije tako, momče?
Ja ću preuzeti Španca.
Nisam opalio iz pištolja 9 godina.
Možda bi hteo to da zadržiš za sebe, kimosabe.
Sjajan hitac! - To je trebalo da bude hitac upozorenja.
U tom slučaju, i nije tako dobar.
Šta?
Ništa.
To je bilo od mog brata.
Komanči. Veoma sveto.
Kako sada da nađem Rebeku i Denija? - Tragove vode ka severu,
prema indijanskoj zemlji. - To su 650 kvadratna kilometra stena i pustinje.
Čak ni Indijanac ne može da prati tragove kroz to.
Pratimo konja, kimosabe.
"Kimosabe..." Zašto me stalno tako zoveš? Šta to znači?
"Pogrešni brat." - Tako je.
Moj muž će vas pobiti zbog ovoga. - To bi bio trik.
Poslednji put kada sam ga video, davio se u sopstvenoj krvi.
Imamo društvo. - Ustanite!
To je Frenk.
Gde su Beret i Hesus?
Ubio ih je. Iz jedne ruke.
Ispalio je jedan metak, i oni... nisu imali šanse.
Bolje počni da pričaš povezano, Frenk. Ko ih je ubio?
To je bio rendžer, Buč.
Usamljeni rendžer.
Rendžeri su mrtvi.
Duh Dena Rida. - Frenk. - Dolazi po tebe.
Nije trebalo da uradiš ono što si uradio. - Umukni!
Neka dođe!
Jednom sam ga ubio. Neću morati da odgovaram kada ga opet ubijem.
Plašiš se, zar ne?
Treba da budeš.
Kolinse,
znaš li kako Indijanci zovu ovo mesto?
"Dolina suza."
Molim te nemoj to da radiš, molim te nemoj...
To je dovoljno daleko.
Ne gledaj me. - Voleo te je.
Rekao sam da me ne gledaš!
Trčite.
Molim vas, trčite.
Deni, hajde.
Mama?
Zašto bi Kavendiš inscenirao da izgleda
kako su Komanči pogazili sporazum?
To ima veze sa onim što je moj brat našao u pustinji.
Možda žele da izgleda kako su Komanči pogazili sporazum.
To je od velike pomoći, hvala.
Šta je?
Mrtav konj. - Mogu to da vidim.
Šta sada?
Izgubili smo se, zar ne?
Znao sam. "Samo prati konja". To je bila tvoja ideja?
Ali ne možeš da pričaš sa mrtvim konjem, zar ne?
Znaš šta? Daj da ja pokušam.
Zdravo.
Kada bi mogao da nas uputiš u pravom smeru, mi ćemo preuzeti nadalje.
Šta je to? Ništa!
To je fantastično, zar ne? Kavendiš je tamo negde,
radi Bog zna šta Rebeki i Deniju
a ja ću umreti ovde u pustinji sa tobom i tom smešnom pticom!
Žena, Rebeka. Napunićeš je detetom, zar ne?
Šta? Ne!
To je žena moga brata! - Kada si bio na "drugoj strani",
govorio si o njoj u svojoj viziji.
Manjak kiseonika čini da mozak halucinira, svi to znaju.
Da, ali nisi o njoj govorio kao o ženi svoga brata.
Pa, ona je sada udovica. - Bolje je da živi ostatak života sama?
Da. Ne.
Na to nije stavljena tačka. Ne bi razumeo.
Jer sam divljak.
Da li bi prestao?
Ne možeš da slediš tragove, da možeš ne bismo ni bili ovde!
Šta je to? - Trag.
To je nemoguće.
Šina.
Izgubio si se, zar ne? Šine?
Mislio sam da ste bili na indijanskoj teritoriji.
Da.
KOMANČI GRANICA
Neka Komanči ne naprave grešku. Neće nas odvratiti od našeg zadatka.
Odsad pa nadalje, svi sporazumi sa Indijancima su ništavni.
Bićemo u Promontori Samitu pre roka, za tri dana.
Hajde, stavite to u vaše novine.
Gospodine.
Stiglo je sinoć. Morao sam da zavučem ruku u slamaricu.
Stavi to na neko bezbedno mesto. - Gde bi to bilo?
Upotrebi maštu.
Čujem da imate problem sa Indijancima. - Tačno na vreme.
Mislio sam da si rekao da ne mogu biti upucan. - Ne.
Rekao sam da ne možeš biti ubijen.
Apači? - Komanči. - To je dobro, zar ne?
Ne baš.
Šta rade? - Ples smrti.
Pripremaju se za rat sa belim čovekom. - Rat?
Stani.
Da li je to sterilno? - Da, urinirao sam po njemu. - Šta?
Rat? Ali Komanči nisu napali naselja!
Beli čovek to ne zna.
Ali, hteo si da im kažeš. Mislim, nisi im rekao, zar ne?
Zovem se Džon Rid, i znam da niste opljačkali ona naselja.
Ako me pustite, mogu to dokazati.
Ne mora da dođe do rata, razumete?
Ne, naravno da ne.
Dobro, dobro.
Ja, Duh šetač, sa "Onog sveta",
lovac na Vindinga, i...
druge stvari. - Sunčanica?
Ili mu je um zatrovan viskijem.
Komanči gest poštovanja? - Zašto nosiš masku?
Šta? - Tonto ti je rekao te stvari?
Tako je. - I rekao ti je da nosiš masku?
To je smešno? - Veoma smešno.
Tonto je Komanči. On je jedan od vas.
Više nije.
Kako to mislite?
Um mu je poremećen.
On je izopšten.
Pre mnogo meseca, dečak je našao 2 belca u pustinji.
Doveo ih je u svoje selo da budu izlečeni.
Kada su pronašli srebro u reci,
pitali su dečaka odakle ono potiče.
U zamenu za jeftin džepni sat "Sirs Robak",
dečko im je pokazao gde reka izvire,
gde su našli više srebra nego što je ijedan belac ikada video.
Poneli su onoliko koliko su mogli da ponesu.
Ali hteli su da to mesto ostane tajno,
da bi mogli jednog dana da se vrate.
Dečko nije mogao da živi sa onim što je učinio,
pa je zaključio da su ljudi bili posednuti
od strane zlih duhova iz srebra,
To je zvao "Vindigo".
Poput priče o duhovima koje pričamo našoj deci.
I zavetovao se. Kada pronađe ova 2 čoveka,
iscediće njihovu krv u tlo svojih predaka,
kada bi mogao da se vrati u pleme.
Ali on je zakasnio. Više nema plemena kome može da se vrati.
Naše vreme je prošlo. To zovu "progres".
Ti si Džon Rid, Denov brat.
Da.
Nad ovim totemom, tvoj brat se zakleo,
ako budemo održavali mir, on će štititi našu zemlju.
Sada konjica ubija našu decu.
Kao i svi belci, tvoj brat je lagao. - Nije.
Ne, Den je ubijen.
I ako me pustite, održaću njegovo obećanje.
Imamo li dogovor?
Ne baš.
Spomenuto je moje ime?
Molim vas! Ovo je greška! Ne mora da dođe do rata.
Nema razlike. Već smo duhovi.
Konjica.
Podarimo čisto žezlo Svemoćnog Boga ovim nevernicima!
Hvala Bogu. Civilizacija.
Objasnićemo celu situaciju i...
rešićemo ovaj nesporazum. Armija Sjedinjenih Država.
Konačno, neko ko će poslušati razlog...
Upomoć! Ovamo!
Stanite!
Možda nas nisu videli. - Ne.
Vratiće se oni svakog trenutka.
Moglo je da bude gore. - Gore?
Kako ovo može da bude gore? - Može da te zasvrbi...
nos.
Više neću da razgovaram sa tobom.
Šta je to? - I ti to čuješ?
Nadao sam se da je to bilo u mojoj glavi.
Ovo je gore!
Priroda je zasigurno... - ... ispala iz balansa.
Zdravo opet.
Da li bi mogao kojim slučajem...
Dobar dečko! To! Hvala ti.
Dobro, kreni!
Hvala.
Ideš, kimosabe?
Da nađeš Rebeku i Denija? - Aha.
Da uhvatiš Kavendiša? - Tako je.
Tamo gde reka izvire. - Tačno tako.
Ovo je dobar dan za umiranje. - Da, i tebi želim isto.
Hajde.
"Gde reka izvire." Znaš gde je to, zar ne?
Gde reka izvire.
Izvini, Buč! Bilo je slučajno. Ja sam...
Nisam to hteo.
Kakva je ta prokleta buka?
Izvini, Buč, kažu da više neće da ulaze unutra.
Kažu da indijanski duhovi ili neka druga prokletinja
izazivaju obrušavanja.
On je vođa? - Tako je.
Još neko želi da pregovara? Ti?
Oni čak ni ne govore engleski, Buč. - Mislim da su razumeli.
Sada im pokaži da nema čega da se plaše.
Moram da te dvaput zamolim?
Razmišljao sam.
Zašto jednostavno ne uzmemo onoliko koliko možemo da ponesemo,
i da odemo odavde?
Mislim, do đavola, već smo bogati! Zar ne?
Parčići?
Da.
Misliš da sam čekao 20 godina na parčiće?
Uzeću sve, svako prokleto parče! - Žao mi je!
Ulazi unutra pre nego što napravim rupu u tebi! - Izvini.
Ulazi unutra.
Frenk?
Rej, Skini, idite po njega.
Frenk?
To nije moguće.
Rendžeri su mrtvi.
Gde su?
Mrtav si.
Rebeka i Deni.
Ako ih povrediš, kunem se Bogom, nateraću te da platiš!
"Na najstrožu kaznu po zakonu."
Neka sam proklet. Advokat i ludi Indijanac.
Reci mi.
Lepo je mirisalo na njoj. Zar ne?
Vidiš? Nisi duh.
Ti si samo čovek sa maskom.
Nisi drugačiji od mene.
Dokrajči ga. - Ne.
Ovo nije pravda. - Pravda...
je ono što čovek mora da preuzme na sebe.
Ne mogu da verujem u to. Neću.
Vindigo je izvadio srce tvoga brata.
Gde je pravda za tvog brata? - Nisam divljak.
Nisi ni čovek.
Ja ću to da uradim. - Stani.
Jednom si me sklonio u stranu od moje sudbine, nećeš opet.
Sada Vindigo mora umreti. - Ne postoji tako nešto ko Vindigo!
To si izmislio. Kao što sve ostalo izmišljaš.
Prodao si celo svoje selo zbog sata.
A sada si izgnanik.
Isteran si, sjebano detence koje nije moglo da živi sa onim što je učinilo.
Ne postoji tako nešto ko prokleto srebro, niti Duh šetač, uostalom.
Nisam poput tebe. Ja imam pleme.
Nemaš ništa, kao ni ja.
Nisi u pravu. - Vrati se u svoje pleme, bela kukavice.
Ne trebaš mi.
Pogledaj me.
Gledaj u lice mog naroda, dok umireš.
Znao sam da mogu da računam na tebe, tužioče. - Umukni.
Gde sam?
Pijte. Bolje ćete se osećati.
Vaše taktike su bile najefektivnije, kapetane.
Urođenici se povlače, bićemo u Promontori Samitu pre roka.
Verujte mi, ono što uradili naseljima,
vratilo nam se desetostruko!
Desetostruko.
Deni, rekao sam ti, polako na uglu i smesta uspori.
To je samo igračka.
Dođi ovamo, Deni. Hoću nešto da ti pokažem.
Još od vremena Aleksandra Velikog,
nijedan čovek nije putovao brže od konja koji ga je nosio.
To više ne važi.
Zamisli, ceo kontinent, povezan čeličnim šinama.
To je gorivo za naše gradove, metali za naše fabrike, hrana za mase.
Ko god da ovo kontroliše,
kontroliše budućnost.
Sila koja čini da carevi i kraljevi
izgledaju kao budale.
Znači, to je moje? - Moglo bi biti, sine.
Moglo bi sve biti tvoje.
Rebeka, osećate li se bolje?
Pogledaj šta mi je g. Kol dao, mama.
Deni.
To je bilo najmanje što sam mogao, nakon onoga kroz šta ste prošli.
Smatrajte sebe srećnom ženom, gospođo Rid.
Da nije g. Kol naišao kada je naišao, oni odmetnici, ko zna...
kakvo bi se zlostavljanje odigralo... - Kapetane! Molim vas, dečak.
Zadužili ste nas. - Ne, ja za onaj koji je zadužen,
još od rata, molio sam se da mi Bog pošalje
porodicu o kojoj bih brinuo.
Sada jeste. - Stanite.
Preostao je jedan. - Pardon?
Rendžer.
Rendžer je još živ. - Ne, gospođo, moje trupe su našle 7 grobova.
Možda, kada ste pali i udarili glavom... - Kapetane.
Ako je tamo živi rendžer,
pretražićemo taj deo zemlje dok ga ne nađemo. To vam obećavam.
Nebeski Oče,
pozivamo te, najpotrebniji si nam sada.
Ti si pastir
koji će skitnicu voditi kroz pustinju.
Ti si svetlost koja će mu biti svetionik
u tami.
A tvoj moćni mač
će poseći njegove neprijatelje.
Jer je on na putu pravednika.
Amin.
Lejtame Kol! - Gospodine! Neko nailazi!
Stražari, na položaje!
Tata! - Den!
Ne znamo ko je napolju. - Nameravam da saznam. - Lejtame Kol!
Vendel, odvedi gospođu Rid i njenog sina u vagon sa zalihama,
zbog njihove bezbednosti.
Šta je, prijatelju?
Ovo je čovek za kojim ste tragali.
Buč Kavendiš.
Poput jednog od onih velikih guštera, ukopanih u pustinji.
Poslednji od izumiruće vrste.
To je dovoljno.
Doveo sam ovog čoveka radi pravde. - Naravno.
Vojniče.
Samo radim svoj posao, gospođo Rid.
Ako hoćete da me zadržite u ovoj sobi, moraćete da me upucate.
Da li je ovo u opisu vašeg posla?
Deni.
Nemoj da mu dozvoliš da ode. - Ali on je samo dečak.
Tako je!
A ima i nemirni prst.
Glupi belac.
Kolale su glasine koje su nas pratile.
Usamljeni rendžer, maskirani čovek.
Duh, neki su pričali.
A sada, evo vas,
od krvi i mesa. - U nijednom civilizovanom društvu
nema mesta za maskiranog čoveka.
Naravno da ne. Kako vam mogu zahvaliti za ono što ste učinili?
Možete zaustaviti ovaj rat, pre nego što bude kasno.
Komanči nisu napali ona naselja već Buč Kavendiš i njegova banda.
Sve to zbog ovoga.
Buč Kavendiš.
U jednom čoveku, sve ono što mrzim u vezi sa ovom zemljom.
Bez osećaja za opšte dobro, bez vizije.
Kad razmislim o tome, niste različiti od vašeg brata Dena.
Takvi ljudi ne mogu da prihvate ono što znamo da je istinito.
Čovek ne može ostati isti sa svetom koji evoluira oko njega.
Sećaš me se?
Čovek ne može da izabere svog brata, zar ne?
To je otprilike kao da njegov brat izabere njega.
Vidite, to smo što smo. Ja i Buč, braća.
Rođeni u pustinji, odavno.
A sada ste se vratili. Šine.
To je Den našao na indijanskoj teritoriji, zar ne?
Znao je da će doći do rata i da se on sa tim neće složiti,
pa si naredio da ga ubiju. - Kao što sam rekao, "bez vizije".
Zaustavi ovaj voz. - Nema zaustavljanja ovog voza, Džone.
Mislim da to znaš.
Deni!
Ti nisi moj tata. - Spusti pištolj, sine.
Gde mi je tata? - Mrtav je, Deni.
On ga je ubio. - Umukni.
Slušaj me, Deni, sećaš me se? Ja sam tvoj stric Džon.
Veruješ mi, zar ne, Deni?
Vidi, Deni, spustiću pištolj, važi? Fino i polako.
Nemaš čega da se plašiš. - Upucaj ga, sine.
Deni!
Da li mi je tata mrtav?
Da li je?
- Samo spusti pištolj.
Molim te.
Spusti pištolj.
Kapetane, uhapsite ove ljude! - Ovaj čovek je običan kriminalac.
Neovlašćeno boravi na imovini železnice.
Komanči nisu opljačkali naselja.
Oni su inscenirali napade da mogu da pogaze sporazum! - Dovoljno smo čuli.
Kapetane, predstavljate vladu SAD, ne radite za ovog čoveka!
Kapetane! - Oni su započeli ovaj rat!
Ako je tačno to što kažete,
to bi značilo da sam napao Komančije bez razloga.
Tako je, kapetane. Pokolj nevinih.
Njihova krv je na vašim rukama. Desetostruko.
Da li ste sposobni za to?
Kako ja to vidim, ovi ljudi su iz železnice.
Pitanje je,
ko ste do đavola vi?
Očistite prugu, ljudi!
Sklanjajte se s puta!
Odlazimo u tunel!
Bože moj! - Ovde, to je samo stena.
Ali, stavite li ga u voz, neprocenjivo je.
Šta biste mogli da kupite time?
Državu, kapetane.
Veliku državu na kojoj će nam se naša deca zahvaljivati.
Pođi napred! Ispravi!
Ispravio si!
Dovoljno!
Vodite ove Kineze odavde! - Gubite se!
Stanite!
Oružje uz nogu!
Zar me nisi čuo, Kinezu? Rekao sam da se gubiš!
Oružje uz grudi!
Molim vas, nemojte ovo da radite.
Pobrinućete se za nas, kao što ste rekli.
Ne morate ovo da radite. - Napunite!
Neću da ti ponavljam!
Šta je do đavola to?
Plin! To je plin! - Šta je rekao?
Plin! Izlazi odatle! Eksplodiraće!
Na desno rame!
Bio sam u Getisburgu. 12.000 žrtava pre ručka.
Znate li šta sam naučio u toj klanici? Ništa se ne postiže
bez žrtvovanja.
Ostavi je na miru! - Deni!
Fino i polako. - Plin! Bože!
Šta koji đavo? - Plin, plin!
Spremite se.
Moraću da te naučim poštovanje, zar ne, sine? - Ne!
Nišani!
Pali!
Šta se do đavola desilo?
Neka voz krene.
Napad! Održavajte red! Uzmite oružje!
Drži se, kimosabe. - Tonto?
Šta je to bilo? - Nema razloga za zabrinutost.
Ovamo! Za mitraljezima! Odbrambeni položaj!
Džone! - Rebeka, dolazim po tebe! - Džone!
Okupite se oko mene!
Bože, spasi nas!
Brže! Smesta!
Formirajte liniju vatre!
Držite svoje pozicije, gospodo!
Stanite!
Mirni!
Za Boga!
I za otadžbinu!
Pucajte po volji!
Tonto, šta je to?
Moraš skočiti! - Levo ili desno?
Da!
Kerozin? - Šta pokušavaš, da digneš u vazduh celu planinu?
Veruj mi, ovoj dvojici je teško da ostanu mrtvi.
Pokrivajte bokove!
G. Tonto?
Znači, sve su ih pobili?
Indijance, naseljenike, Dena, zbog srebra?
Bio si u pravu. Pravda ne postoji.
Kol sve kontroliše.
Železnicu, konjicu,
sve.
Ako ljudi poput njega predstavljaju zakon, radije bih bio odmetnik...
Zbog toga
nosiš masku.
Nešto vrlo loše u vezi sa tim konjem.
Dame i gospodo, okupili smo se danas da proslavimo san.
Predstavio bih vam čoveka koji je taj san pretočio u stvarnost.
Predsednik Transkontinentalne železničke korporacije,
g. Luis Haverman Treći. - Hvala.
Ali, ne mogu sam da preuzmem zasluge. Ne, gospodine.
Radni ljudi ispred vas, zaslužuju aplauz.
Kao i jedan čovek posebno,
posvećenijeg, lojalnijeg radnika,
železnica ne bi zahtevala,
g. Lejtam Kol.
Priđite.
Gospodine Kol,
zaveštanje naše zahvalnosti.
Živeli!
Nešto si izostavio. Odakle vam eksploziv?
Rekao sam ti.
Ne, nisi.
Ali, imao si plan, znači, nije se sa tim izvukao?
Imali smo plan.
To je bio dobar plan.
Ovo je prokleta pljačka banke!
G. Havermane, ako biste hteli vi i ostali deoničari pođete za mnom,
imam malo iznenađenje za vas.
Joj.
Šta je to bilo? - Pravimo tunele za snabdevanje, ne brinite.
Ovamo, gospodo.
Dovedi devojku.
Dolazi po tebe. Kao što je Frenk rekao.
Šta to imaš što tera Ridove da pobesne?
Možda ću to okusiti i saznati.
Ljudi za ovim stolom, predstavljaju najbolje porodice iz ove države,
kao i kontrolišući akcionarski paket
u Transkontinentalnoj železničkoj korporaciji. - Tako je!
Ono što ne znate, je da sam u proteklih 6 meseci stekao dominaciju
koja će me učiniti većinskim deoničarem,
kada ova kompanija izađe na berzu u ponedeljak izjutra,
na Njujorškoj berzi.
Zapravo, gospodo, radite za mene.
Da li ste poludeli? - Da li imate pojma koliko to košta?
Svaki od onih teretnih vagona
sadrži 4 i po tone najčistijeg, sirovog srebra.
Kada to dospe u banku u San Francisku, to su 65 miliona dolara.
Možete to nazvati neprijateljskim preuzimanjem. Zadržite sat.
Da li ste proverili podvozje?
Proverite opet. - Da, gospodine.
Vidimo se, Red!
Mogu li vam biti od neke pomoći, madam?
Čini se da imam rupu na čarapi.
Slonovača.
Požuri sa tim grožđem!
Da se trampimo?
Dečko.
Dečko, tebi govorim!
Ne možeš to ostaviti ovde. - Krastavčići g. Kola.
Odnesite mu ih. - Ovo je nečuveno!
Što se mene tiče, neću da sedim ovde i pregovaram
sa jednim od mojih radnika.
Onda da se pozabavimo time, hoćemo li?
Moja guzica! - Gospodo,
predsednik je morao da uzme iznenadno odsustvo. Neki predlog?
Predlažem g. Lejtama Kola. - Prihvatam.
Čudesna je. Tako čista.
Hoćete da je dodirnete?
Da.
Pažnja!
Okrenite se!
Svako želi da je dodirne.
Šta do đavola misliš da radiš? - Pljačka.
Nemamo ovde para, momče!
Pljačka voza. - Malo više.
Koliko visoko? - Skoro da ste tamo.
...zemlja slobodnih
i dom hrabrih
G. Kol...
Kradu mi voz. - Dajte konje!
Tačno
tu!
Šta čekate? Polazite!
Zaustavite taj voz!
Upucaj ga, idiote. - Ne, Deni je unutra. - To je naređenje! - Mama!
Džone!
Približi me!
Rendžer! On je na krovu!
Koliko puta moram da ti kažem da ubiješ tog rendžera?
Rekla sam ti da će doći.
Zbogom, tužioče!
Džone!
Igraj, majmune, igraj!
Deni!
Buče Kavendiš!
Pusti je. - Ako insistiraš.
Samo napred. - Džone?
Ona ima običaj da se dočeka na noge! - Džone!
Šta ćeš uraditi, tužioče? Upucaćeš me?
Tako je.
Izgleda da sam izvadio srce pogrešnom bratu.
Nemoj da mi kažeš, boksovao si na pravnom fakultetu.
Šta koji vrag?
Zapravo, jesam!
Gde je devojka? - Šta? Gde je srebrni metak?
Kraj puta.
Bili smo već u ovakvoj situaciji, zar ne? - Polako.
Gde reče da se voz uputio? U budućnost?
Pa, ovaj voz ide pravo u pakao.
Znaš šta, Buč? Verujem da si u pravu.
Uživaj u vožnji!
Pogrešan brat? - Ne danas.
Vreme je isteklo, Indijanče.
Striče Džon.
Uskoro, niko neće čak ni znati da je tvoj narod ovde obitavao.
Ja sam Duh šetač!
Ne mogu da promašim.
Svih ovih godina, mislim da si ti Vindigo.
Ali, nisi.
Ti si samo još jedan belac.
Ko si ti?
Loša trampa.
Pustio si ga da zbriše?
Ne.
Most.
Koji most?
Joj!
"Loša trampa."
Dame i gospodo,
kao predsednik Transkontinentalne železnice,
hteo bih da se zahvalim ovom maskiranom čoveku,
ovom, Usamljenom rendžeru. - Tako je.
Hajde.
Mali znak naše zahvalnosti.
Biće ga mnogo više tamo odakle je ono došlo.
Uvek je dobro imati čoveka od zakona na strani progresa.
Vreme je da skineš masku, sine.
Još ne.
Ne mogu da ostanem.
Znam.
Ako ta značka ikad počne da ti teži,
znaš gde da nas nađeš.
Voz ide na zapad. Ovde me ništa više ne zadržava.
Ovo je moj dom.
Nisi više dečak, Deni.
Tvoj tata bi se ponosio tobom.
Pazi na svoju mamu.
Mislio sam da ga nazovem Srebrni. - Srebrni?
To je dobro ime.
Znaš da nije trampa ako se obe strane ne saglase?
I ko bi trampio sat za neko seme za ptice?
Ptica ne može da ti kaže vreme, kimosabe.
"Kimosabe." Da, u vezi toga.
Mislio sam, ako ćemo da budemo odmetnici, treba mi bolje ime.
Mislio sam "Maska pravde"? - Ne.
Ili šta kažeš "Usamljeni jahač..." - Ne.
Znaš li šta "Tonto" znači, na španskom?
Valjda treba da pođem kući? - Kuća.
Bilo mi je drago, g. Tonto.
Dakle, Vindigo.
Priroda ispala iz balansa. Maskirani čovek.
To je samo priča, zar ne?
Mislim, znam da on nije stvaran. Da li je bio?
Zavisi od tebe, kimosabe.
Nikada ne skidaj masku.
Điha, Srebrni! Idemo!
Nemoj to više nikada da uradiš.
Izvini.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com