Închisoarea Klong Prem, 60 de kilometri sud de Bangkok
Rezistă acolo!
MAREA MAHMUREALĂ Partea a III-a
Băiatul tatei
Aproape am ajuns acasă, amice!
Numele meu este Alan, şi am cumpărat o girafă!
E doar a mea!
Este super înspăimântătoare!
- Uită-te la girafă! - Dumnezeule, unde crede că se duce?
Viaţa mea este grozavă!
Am o viaţă minunată!
Masacru pe autostradă!
Da, domnule, aşa o să fac. Mulţumesc foarte mult.
Nu, desigur...
Nu, nu. Din nou. Îmi pare foarte rău.
Alan, era primarul.
A fost un accident!
Ai spus că întotdeauna o să mă iubeşti, indiferent de ce o să fac.
Ştiu. Şi te iubesc. Eşti cel mai bun prieten al meu, dar Alan,
de ce ai cumpărat o girafă?
Întotdeauna mi-am dorit una!
Să le hrănesc din casa mea din copac...
În plus, îmi amintesc mult de mine.
În ce fel?
Sunt maiestuoase...
- Melancolice şi înalte. - Melancolice?
- Da. - Unde ai învăţat cuvântul ăsta?
Din jocul "Words with Friends" ~Cuvinte cu prietenii~.
- Care prieteni, Alan? - Poţi să îl setezi să aleagă la întâmplare.
Alan, în afară de faptul că ai închis o autostradă...
Ai ucis un animal sălbatic. Sunt ştiri naţionale.
Nu vrei să ştii cecurile pe care a trebuit să le scriu că să îndrept situaţia asta.
- Te rog! Suntem bogaţi. - Noi nu suntem nimic, Alan.
Eu sunt bogat, iar tu eşti fiul meu de 40 de ani...
- 42! 42! - Fiul meu de 42 de ani...
care încă locuieşte acasă!
Trebuie să-ţi reîncepi tratamentul, sau nu o să-ţi mai dau niciun ban.
Blufezi. Când este masa de seară?
Mama ta şi cu mine nu mai suportăm asta!
- S-ar putea să fiţi nevoiţi. - Nu pot să fac asta!
Nu pot să fac asta!
Alan! Alan!
Dumnezeule, are vocea unui înger. Îţi tăie răsuflarea.
Nu îmi vine să cred că tatăl meu este mort.
Pot să mă gândesc la foarte mulţi oameni care aş fi preferat să moară înainte.
Mama mea, de exemplu.
După cum ştiu mulţi dintre voi, eu şi cu tatăl meu eram foarte apropiaţi.
Era partenerul meu de viaţă.
Îmi spunea adesea, aproape zilnic,
că sunt fiul său favorit.
O să-mi amintesc întotdeauna ultimele cuvinte pe care mi le-a spus:
"Sunt mândru de tine, Alan. Să nu te schimbi niciodată".
Ei bine, te-am auzit foarte clar, tată.
Nu o să mă schimb niciodată.
Niciodată.
Vorbeşte tu acum, şefu'.
Sid Garner a fost un soţ iubit, tată şi vecin.
- O zi tristă. - Da. Ce mai face Tracy?
Nu prea bine. Mama ei este la limită, şi de parcă toate astea nu erau suficiente,
se pare că Alan nu şi-a mai luat medicamentele de şase luni.
Dumnezeule!
Da, nu a fost frumos. Este şi chestia cu girafa...
- Mie mi s-a părut foarte amuzantă. - Ce?
Haide! A ucis o girafă. Cui îi pasă?
Ştiţi, nu voiam să spun nimic,
dar Alan a trecut pe la mine la birou în ultima vreme.
- Glumeşti? Pentru ce? - Nu ştiu.
Stă doar în camera de aşteptare şi citeşte titlurile revistelor.
Completează rebusurile, ce poate din ele, apoi pleacă!
Fiţi atenţi.
Iisuse, ce o să facem cu el?
De fapt, băieţi, am vrut să vorbesc cu voi despre asta.
- Linda vrea să îi organizeze o intervenţie. - O intervenţie?
- Serios? - Eu cred că este o idee foarte bună.
Da. Chestia este că este convinsă că el nu o să fie de acord cu asta,
decât dacă o să fim şi noi toţi acolo. Adică, ştiţi cum este el.
Nu ştiu... Mi se pare puţin extrem.
Dumnezeule! Uitaţi-vă acum la el.
Bine, sunt de acord. Când o facem?
Aşadar, astăzi am vorbit cu Tracy,
iar ea a spus că, clinica pe care a găsit-o este foarte drăguţă.
Este foarte frumoasă. Am căutat despre ea pe internet. Are o reputaţie grozavă.
Cui îi pasă?! Este în Arizona! O să conducem două zile pentru chestia asta.
Începem...
Eu zic să economiseşti banii şi să-l trimiţi într-o tabără pentru graşi.
- Phil! - Ce?
Adică, ar pierde nişte kilograme şi şi-ar găsi o femeie.
De asta are nevoie. Tipul este singur.
Ei bine, dacă este atât de singur, de ce nu petreceţi voi doi mai mult timp cu el?
- Nu, crede-mă, nu vrei asta. - Nu, cu siguranţă, nu vrei asta.
Haideţi... nu este atât de rău. Adică, ce se poate întâmpla cel mai rău?
Un tatuaj?
Da, tatuajul este cel mai rău lucru. Nu-i aşa?
Cu siguranţă, tatuajul a fost cel mai rău lucru.
Un adevărat coşmar.
- Apropo, ţi-ai făcut analizele? - Scuză-mă?
Ştii, din cauza cernelii.
Cea dinăuntrul tău...
Sunt bine.
- Mulţumesc foarte mult că aţi venit. - Desigur.
El este Nico. Nico e un prieten foarte bun de-al lui Alan.
- Ce mai faceţi, fraţilor? - Da, hei!
Iar ea este Blanca. Blanca lucrează la noi de când Alan era bebeluş.
- Bună. - Bună.
Iar el este Timothy.
Timothy locuieşte vizavi. El şi cu Alan înoată împreună.
- Hei, ce mai faci, micuţule? - Hei.
- Ce-ar fi să staţi jos? - Da.
Tracy este pe drum spre casă cu Alan. Evident, nu are nicio idee...
că urmează asta, aşa că cred că o să fie intens.
Dar indiferent ce o să se întâmple,
amintiţi-vă că facem asta doar pentru ca Alan să se simtă mai bine.
Mamă! Un milkshake Oreo. Acum!
- Salutare tuturor. - Hei!
Hei, Timothy. E cam frig să înotăm, nu-i aşa?
- Uite, ai fost la "Empire". Cum a fost? - Ne-am distrat.
Da, am jucat skee-ball vreo 45 de minute. Un exerciţiu fizic intens.
Ce se petrece?
Ce-ar fi să stai cu noi, amice? Vrem doar să vorbim cu tine o clipă.
Bine.
- Hei, Phil. - Hei, da.
Ce se petrece?
Mi-ai făcut-o.
Aşadar, Alan...
Suntem cu toţii aici să-ţi spunem despre un loc grozav, numit "Noi orizonturi".
- Sună grozav. - Alan...
- Asta este o intervenţie. - O ce?
Mamă...
Alan...
Te iubesc foarte mult. Cu toţii te iubim.
Dar nu ne mai putem minţi.
De când erai bebeluş...
Dumnezeule! Adoarme şi altcineva?
Alan, ascultă...
Fără supărare, mamă, dar eşti plictisitoare.
- Domnule Alan... - Acum începi tu?!
Am strâns după tine timp de 30 de ani.
Ţi-am făcut curat în cameră.
Am văzut lucruri pe care n-ar trebui să le vadă nimeni vreodată.
Dar m-am rugat pentru tine, domnule Alan.
- Hei... - Cineva ar trebui să cureţe asta.
- Alan! - Alan, nu eşti sănătos.
Nu îţi mai iei medicamentele şi e evident că îţi superi întreaga familie.
- Asta e o minciună! - Alan...
Dacă spui "da" acestui lucru...
te conducem astăzi acolo cu maşina
şi îţi promit că te vei întoarce un om schimbat.
Care "Noi"? La cine te referi prin "Noi"?
"Noi", noi toţi. Stu, Phil, tu şi cu mine.
Vii, Phil?
Te iubesc, Alan.
Hei, Alan, îţi este foame?
- Vrei nişte pui de la "RB? - Nu, mulţumesc.
Ştii, am vrut să-ţi spun mai devreme. Ai o vestă foarte mişto.
Mulţumesc, Phil. A fost a tatălui meu. A murit îmbrăcat cu ea.
Este intens...
Alan, vreau să-ţi spun că ceea ce faci este foarte curajos. Suntem mândri de tine.
Da, o să te descurci grozav.
- Opreşte maşina. Nu mai vreau să fac asta. - Ce?!
- M-am răzgândit. - Alan, nu te poţi răzgândi.
- Toată lumea se bazează pe tine. - Sunt bine aşa cum sunt.
Vreau să mă duc acasă. Întoarce maşina.
Ce naiba a fost asta?
Dumnezeule! Face asta dinadins!
- Dă-te din faţa lui. Dă-te din faţa lui. - Asta fac, asta fac.
Hei! Hei, încetează, naibii!
Trebuie să facem schimb de datele de asigurare.
- Phil, ai grijă. Phil! - Rahat!
- Scapă de el! - Încerc!
Rahat!
- Fugiţi! - Mişcaţi-vă! Mişcaţi-vă!
Ce faci? Ce faci?
Stu, suntem într-un lift!
Ce naiba se petrece?!
Vă rog, este o mare greşeală! Aţi prins tipii nepotriviţi!
Nu, i-am prins pe cei care trebuia, naibii. Ridică-l, pune-l acolo.
- Hei, tu eşti Black Dog! El e Black Doug! - Taci naibii cu asta! Taci naibii!
Dumnezeule! Este!
Alan, spune-mi imediat de ce ne răpeşte Black Dog?
Am spus să nu-mi mai ziceţi aşa!
- Nu este vina lui Alan! - Mulţumesc, Black Dog.
- La naiba! La naiba! - Doug!
- Bine, bine. - Doar "Doug", bine?
- De ce faci asta? - Pentru că...
Eu i-am spus să facă asta. Eu sunt Marshall.
Şi indiferent dacă ştiţi sau nu, cu toţii avem ceva în comun.
Totul a început acum patru ani, când acest cretin
a vândut drogurile greşite acestui tâmpit.
Nu ai nicio idee de lanţul de evenimente care au fost puse în mişcare în noaptea aia,
în parcarea unui afurisit de magazin de băuturi.
- Ce mai faci, negrule? - Scuză-mă?!
Linişteşte-te, nu sunt poliţist. Sunt în oraş doar pentru noaptea asta.
Eu şi cu prietenii mei vrem să ne simţim bine.
Tu i-ai vândut lui Alan droguri pentru viol.
Rahat. Probabil am încurcat punguţele. E vina mea, Alan.
La naiba! Marhall o să fie foarte supărat pe mine din cauza asta.
La naiba! Marhall o să fie foarte supărat pe mine din cauza asta,
Marshall... Tu eşti Marshall!
Ne-ai adus aici din cauza asta?!
Nu sunteţi aici din cauza asta.
Sunteţi aici pentru că un chinez de care n-am auzit niciodată...
apare în oraşul meu şi îmi ia unul dintre oameni de pe străzi.
- Domnul Chow? - Da!
Da, domnule Leslie afurisitul de Chow.
Tu mi-ai adus virusul în viaţa mea.
- Dumnezeule! Ce a făcut? - M-a regulat în fund.
Ei bine, face asta din când în când.
Nu efectiv.
Iisuse!
La câteva săptămâni după tâmpenia voastră,
am auzit că urma să vină un şeic de la Abu Dhabi.
Căuta să facă nişte investiţii mai puţin legale.
Ne-a adus două soţii şi 42 de milioane de dolari în lingouri de aur.
- A fost un jaf. - Jos, staţi jos!
L-am luat pe tot.
Două dubiţe, fiecare cu care 21 de milioane $ în aur.
Băieţii mei s-au despărţit,
unul dintre ei s-a întors...
celălalt nu s-a întors.
- Este vreo problemă, domnule poliţist? - Acum nu mai este, nenorocitule.
Leslie Chow mi-a furat 21 de milioane $.
- Într-o zi de marţi. - Dumnezeule!
L-am căutat pretutindeni. Dar dispăruse, nimeni nu l-a putut găsi.
Până când micul gândac s-a lăsat arestat în Bangkok.
Aşa că i-am făcut o vizită.
I-am oferit o înţelegere.
Că nu o să mă ating de niciun fir de păr din capul lui.
Voiam doar să îmi spună unde îmi este aurul.
A refuzat să vorbească.
Nu doar că a refuzat să vorbească cu mine,
dar nu a comunicat cu nimeni din afară...
cu excepţia ta!
Hei, este incorect!
- Alan, ai vorbit cu Chow? - Şi-au scris scrisori.
- Sunt chestii private! - "Dragă Leslie...
Dumnezeule! S-a întors McRib!
- De ce a fost plecat?" - Exact!
"Dragă Alan, am aruncat cu urină pe un paznic al închisorii astăzi
şi am dat vina pe colegul meu de celulă.
- Îmi doresc ca tu să fi fost aici." - Da, îmi doresc să fi putut vedea asta.
O scrisoare după alta cu tâmpenii, cu excepţia unui singur lucru.
Voi!
- "Haita de lupi". - Iisuse. Alan!
Acum cinci săptămâni, Chow a evadat din închisoarea de maximă securitate.
La naiba.
S-a îmbarcat pe o navă de transport spre Coasta de Vest.
- Unde este? - Nu ştiu.
Alan, dacă ştii unde este, spune-i imediat acestui om.
Phil, nu ştiu. Jur că nu am mai vorbit cu el de luni de zile.
Trebuie să facem asta în modalitatea dificilă.
Ce naiba?!
- Hei! Hei! - Haideţi.
- Ce naiba?! - Aşteptaţi. Ce faceţi?
Doug este asigurarea mea. El rămâne cu mine.
Dacă nu mi-l aduceţi pe Chow, îi zbor creierii.
Dacă vă duceţi la poliţie, îi zbor creierii.
Dar asta este o nebunie.
- Nici măcar nu ştim unde naiba este! - Nimeni nu ştie.
Dar m-am gândit că "haita de lupi" are cele mai bune şanse să-l găsească.
Aveţi trei zile. Apucaţi-vă de treabă.
- Nu poţi să-l iei pe Stu în loc? - Du-te naibii, Alan.
Rahat!
- Alan? - Da, Phil?
Vreau să te rostogoleşti până aici şi să rozi aceste legături.
Bine.
Am ajuns la tine.
La naiba!
- Suntem prea nervoşi. - Dă-te de pe mine.
Bine. Lasă-mă doar să mă aşez.
Nu te mişca! Nu te mişca!
Ajutor! Ajutor!
Dumnezeule!
- Ce o să facem, Stu? - O să mergem la poliţie.
Nici pomeneală, naibii! L-ai auzit pe tipul ăla?
O să-l omoare pe Doug. Punct!
Chow este un cancer. A fost un cancer din prima zi în care l-am întâlnit.
Aşa că o să îl dăm acestui tip, Marshall, apoi s-a terminat.
- Hei, Phil... - Alan, nu acum.
Dar am nevoie de tine, Stu. Nu pot să fac asta singur.
Ce să faci singur? Nici măcar nu avem vreo idee unde este!
- Phil... - Ce, Alan?
Voiam doar să spun că am primit un e-mail zilele trecute şi nu sunt sigur ce însemna.
Dar acum cred că ar putea fi de la Chow.
"Grasule. E bine să fiu afară.
Sunt în apropiere. Să nu spui nimănui. O să ţin legătura.
Chow."
Aici scrie "Chow". Cum de nu ai ştiut că este de la Chow?
La vremea respectivă credeam că a scris "Chow" în loc de "la revedere".
- Ştii, precum "Ciao!" sau "Arrivederci". - Îi scriu înapoi.
Ce? Aşteaptă, aşteaptă. Aşteaptă!
Îi scriu că te bucuri că este afară şi că ţi-ar plăcea să-l vezi.
Chiar mi-ar plăcea să-l văd.
- Măcar ştii ce se petrece? - Da, ştiu.
Phil face toată treaba, eu sunt asistentul lui...
- Iar tu stai acolo arătând ca un idiot. - O să stabilesc o întâlnire.
- O să îl lăsăm inconştient. - "Să-l lăsăm inconştient"...
Cine spune asta? Cum laşi pe cineva inconştient?
O să folosim droguri. Droguri date pe reţetă.
Ştii, genul de droguri la care are acces un dentist.
Mult noroc să găseşti un dentist care o să-ţi scrie o reţetă falsă.
Cunosc unul. Numele lui este Stuart Price. Să mergem să găsim o afurisită de farmacie.
Ţi-a arătat el ţie, fiule.
- Vii sau nu? - Nu îmi place planul ăsta.
Bine, atunci. "Chow".
Am un simţ al umorului cretin, frate.
Reţete
- Este totul în regulă? - Ei bine, este o cerere ciudată.
Drogul ăsta, în această cantitate şi o cutie cu seringi...
- Este puţin ciudat. - Da.
Este o urgenţă, aşa că...
Vezi tu, chestia asta, şi faptul că te comporţi agitat,
plus că arăţi ca naiba...
în meseria noastră sunt semne de avertizare.
Am nevoie să îl sun pe doctorul care a scris reţeta,
să mă asigur că totul este în regulă.
Ei bine, ai noroc, pentru că eu sunt doctorul care a scris reţeta.
Dumnezeule, un alt semn de avertizare.
- Aici scrie că eşti dentist. - Da.
Doctor în ştiinţele dentare.
Asta este aiurea.
Hei, tată, cred că avem unul aici.
- Cum stăm? - Stăm bine.
Am luat Demerol, o cutie cu seringi
şi aproape m-a fost suspendată licenţa medicală.
- Dar Chow, ceva? - Nu.
Uitaţi-vă la asta. Mi-a trimis un e-mail acum 20 de minute.
Alan! Am aşteptat... Dă-mi telefonul, te rog.
Ce scrie?
Vrea să se întâlnească cu Alan diseară la 20:00.
- Să vină singur. - Să vină singur unde?
O staţie de autobuz.
- În Tijuana. - În Tijuana este grozav!
- La naiba! - Asta este perfect.
- Sunt trei ore de mers cu maşina de aici. - Da, Stu încearcă să citeşti o hartă.
Da, Alan. Încearcă să citeşti ceva, vreodată.
Da, Stu. Încearcă să nu mai ai dinţi mari ca un cal.
În regulă, avem nevoie de un plan.
Se întâlnesc pe o bancă într-o staţie de autobuz într-un loc public.
Aşa că Alan trebuie să-l convingă pe Chow să meargă într-un loc mai privat.
Într-un loc unde putem să ne furişăm ca să-l drogăm.
- Unde? - Nu ştiu. O alee?
Dar un cinematograf?
La naiba, de fapt asta este o idee grozavă. Luminile se sting.
O să ne aşezăm pe scaunele din spatele lui, îl injectăm şi totul s-a terminat.
O să îl injectez eu dacă vrei. Am mai drogat oameni.
Da, pe noi.
Fără supărare, Alan, dar nu o să te lăsăm să pui mâna pe droguri.
- O să ucizi pe cineva. - Te rog, sunt expert.
- Vă amintiţi bezelele din Thailanda? - Da.
Le-am făcut astfel încât să mâncaţi trei înainte să primiţi o doză fatală.
Aşteaptă.
Aşadar spui că aş fi murit dacă aş fi mâncat patru?
Nimeni nu mănâncă patru bezele, Stu!
Teoria asta nebunească este singurul motiv pentru care sunt încă în viaţă?
Da! Şi, apropo, cu plăcere.
Nu spune "Cu plăcere" pentru că aproape m-ai omorât.
- Bine. - Mulţumesc.
- Cu plăcere. - La naiba!
Dumnezeule!
Ştii, ai avut dreptate.
- În legătură cu ce? - Cu locul ăla din Arizona.
Nu o să-l ajute.
Nicio clinică nu îl poate însănătoşi pe tipul ăsta.
O să ne petrecem tot restul zilelor noastre având de a face cu el,
pentru că acum noi suntem tot ce are.
În situaţia asta am ajuns.
Rahat! Fii atent.
- Ăla este Chow? - Hei, grasule.
- Gras? - Linişte. Este în regulă, ochii înainte.
Da, bine.
- Te-a urmărit cineva? - Nu, nu cred.
Bine, bine.
Acum trebuie să rămân ascuns. Chow este un om căutat.
Nu pot să am încredere în nimeni. Repede, dă-mi un pupic.
Haide, haide!
- Ce naiba?! - Tocmai l-a pupat?
Ascultă, am o problemă, Alan. Am nevoie de un prieten.
- Ei bine, eu sunt prietenul tău, Leslie. - Exact. De asta te-am chemat aici.
Tu eşti singura persoană în care pot să am încredere în viaţa asta de rahat.
Asta nu este adevărat. Şi Stu şi cu Phil sunt prietenii tăi.
Serios? Asta este interesant.
Ei unde sunt?
- Pe aici. - Pe aici pe unde?
Nu ştiu.
Nenorocitule! Ţi-am spus să vii singur.
- Leslie! - Rahat!
- Ce s-a întâmplat? - Pleacă?
Întoarce-te să mai vorbim! O să-ţi mai dau un pupic!
- Vine încoace. - La naiba! Întinde-te!
La naiba!
Coborâţi din maşină, idioţilor!
- Leslie, nu! - Dă-te de pe mine, grasule!
- Chow! Chow! Calmează-te. - Cine v-a trimis?
- Nimeni. Am vrut doar să te vedem. - Mincinosule!
- Nimeni nu vrea să-l vadă pe Chow! - Nu, nouă...
- Ne-a fost dor de tine. - Ce?
Ne-a fost dor de tine, Chow.
- Asta este. - Da.
Ne-a fost dor de tine.
- V-a fost dor de mine? - Foarte mult.
V-a fost dor de Chow?
- Da, amice. - Noi... te iubim, Chow.
M-am rănit sigur astăzi,
Ca să văd dacă mai pot să simt,
M-am concentrat asupra durerii.
Singurul lucru care este real.
Ce am devenit?
La ce naiba mă uit?
Prietenul meu cel mai bun,
Toţi cei pe care-i cunosc,
Pleacă în cele din urmă.
- O să fie îndeajuns? - Da.
O să dureze un minut să-şi facă efectul. O să spunem chelneriţei că este beat.
Până când o să îl ducem la maşină o să fie pe deplin inconştient.
O să te dezamăgesc,
O să te rănesc
Alan, stai jos.
- A fost foarte frumos, Chow. - Mulţumesc, Phil.
Secretul este să cânţi din inimă.
Aşadar, Mexic? Ce cauţi aici?
Ştii, regulez, o sug, aceleaşi lucruri.
- M-am implicat în luptele de cocoşi. - Luptele de cocoşi sună grozav.
Da, practic, am avut mare succes aici.
Asta este grozav.
Nu-i aşa? Este grozav.
- Cred că pentru asta trebuie un toast. - Îmi place asta.
- Pentru succes. - Pentru succes.
Da... Pentru succes.
Eşti în regulă, Chow?
Nu ştiu. Spune-mi tu.
Câţi cocoşi ai, Chow?
Staţi liniştiţi sau o să îi tai gâtul.
- De ce vrei să-l droghezi pe sărmanul Chow? - Nu, nu, nu este ce crezi.
- E tipul ăsta, Marshall... - Marshall?
De unde îl cunoaşteţi pe nenorocitul gras?
Spune că i-ai furat aurul. L-a răpit pe Doug şi o să-l ucidă dacă nu te aducem înapoi.
Este adevărat! Jur în faţa lui Dumnezeu că este adevărat!
Chow, Chow, ăsta este adevărul.
La naiba!
- Nenorocitul ăla! - Stu, eşti în regulă?
- Eşti în regulă? - Nu!
Ne pare rău, Chow. Ne pare rău.
- Nu am ştiut ce altceva să facem. - Data următoare nu-l mai minţiţi pe Chow.
Ai dreptate. Ai mare dreptate. Am făcut o mare greşeală.
- Aşadar, ce facem în continuare? - Depinde...
Pot să am încredere în voi?
- Ce este locul ăsta, Chow? - Casa mea.
Chow era deasupra lumii.
Am avut trei case frumoase în trei ţări frumoase.
Dar asta, vila mea mexicană...
asta a fost preferata mea.
Apoi totul a luat-o razna.
Chow a mers la închisoare. Toate proprietăţile mele au fost confiscate.
Casele mele...
au fost vândute la licitaţie celor care au oferit cel mai mult.
Dar eu ştiu ceva ce nu ştie nimeni altcineva.
În casa asta am ascuns aurul.
- Aurul lui Marshall? - Da.
L-am ascuns în zidul pivniţei.
Nimeni nu ştie că este acolo.
O să mergem să îl recuperăm.
Aşteaptă. Vrei să intri acolo fără drept?
Uite. Marshall îşi vrea aurul.
Şi o să mă vâneze până când o să-l obţină. Dacă apărem fără el, o să mă omoare.
- Nu intrăm acolo fără drept. - Nu este orice loc, Stu.
Este casa mea. Este ceva foarte uşor.
Cunosc fiecare centimetru pătrat din casa aia.
Cea mai bună parte e că tipul de la care furăm nici măcar nu ştie că este acolo.
Aşa că nu va şti niciodată că a dispărut.
Ştiţi ce se petrece, nu-i aşa?
- Ce vrei să spui? - Ei bine, corectaţi-mă vă rog dacă greşesc.
Nu o să intrăm în casa asta.
Casa asta este prea mică. O să intrăm într-o altă casă.
- Asta este doar o machetă. Nu-i aşa, Chow? - Ce?
Hei, nu! Găinile mele!
Rahat!
- Chow, ce naiba?! - Sunt antrenate să ucidă!
Are ciocul foarte ascuţit!
- Nu vă mişcaţi! Încerc să ajut! - Nu face asta!
Ia-l de pe mine!
- Exact la ţintă, naibii! - Ai înnebunit?!
Chow! Chow! Chow!
Fereastra!
- Aruncă-le pe fereastră! - Încerc!
Nu te lupta. Abandonează lupta.
Ai câştigat multe lupte, Wallace.
Nu şi de data asta.
- Ce naiba e în neregulă cu găinile astea? - Sunt nervoase.
Le hrănesc doar cu cocaină...
şi cu pui.
- Este o casă mare, Chow. - A fost Shangri-La al meu.
Acum s-a dus.
Poţi să nu scuipi înăuntrul maşinii mele, te rog? Iisuse!
- Cine locuieşte acum acolo? - Un milionar. Nu este niciodată aici.
Asta este casa lui de vacanţă. Nu vine duminicile.
Nu este nimeni acolo cu excepţia câinilor de pază. Stu?
O să aruncăm burgerii ăştia peste poartă
şi o să aşteptăm ca Demerolul să-şi facă efectul.
Asigură-te că pui suficient cât să-i omori.
Nu o să omorâm câinii ăştia, Chow. Asta o să-i adoarmă câteva ore.
Îmi pare rău. Nu am ştiut că eşti de la Protecţia Animalelor. Ca fricos!
Alan, ia asta.
- Unde te duci? - O să vezi.
Mă bucur să te cunosc, fraier mic. Scuză-mă, cretinule.
Urmaţi-mă.
Bine, uitaţi care este treaba. Înăuntru sunt două panouri de control.
Dacă tai doar un singur fir, se declanşează alarma.
Locul va fi plin de poliţişti.
Dar dacă tăiem firele de la ambele panouri în acelaşi timp...
Alarma este oprită.
Da, dar cum intrăm înăuntru fără să declanşăm alarma?
Fii atent la asta.
Mai ai întrebări tâmpite?
Acum... cine vine cu mine?
- O să vin eu. - Vrei să-i spui tu?
Alan, eşti prea gras.
Am înţeles.
Nu mă lovi cu piciorul, nenorocitule!
Nu, nu, nu! Nu te ridica. O să declanşezi senzorii de mişcare. Rămâi jos ca un câine.
- O idee bună. În ce direcţie? - Acolo înăuntru. În bucătărie.
- Ce naiba este asta? - Te salut.
Suntem câini, îţi aminteşti?
Hei, Stu, fii atent la asta.
Dumnezeule! Foarte scârbos!
Dumnezeule! Chow, încetează cu asta!
Bine, sunt aici. Ce fac acum?
Scoate capacul ca să poţi vedea firele.
S-a făcut!
La "trei", taie firul gri!
Unu, doi...
Aşteaptă, aşteaptă! Nu am niciun fir gri. Am roşu, galben şi verde!
Asta este ciudat. Eu am gri deschis, gri normal şi gri închis.
- Serios!? - Drăcia naibii...
- Greşeala mea. Nu disting culorile. - Ce?!
La naiba cu asta. Taie-l pe cel din mijloc.
Firul meu din mijloc ar putea fi diferit. Sunt toate răsucite!
- La trei. Unu, doi... - Chow, opreşte-te!
Dumnezeule!
Aşteaptă! Vin la tine.
Ce naiba le ia atât de mult timp?
De unde ţi-ai luat cămaşa aia? De la magazinul Diesel?
- Phil? - Ce?
Este o cămaşă frumoasă. De unde ai cumpărat-o?
Care este problema?
Arată-mi firul pe care vrei să-l tai.
- Asta gri de aici. - Grozav.
Ca să ştii, este verde.
- Care dintre ele este cel roşu? - Cel din mâna ta stângă.
Aşteaptă. Care e mâna mea stângă? Sunt şi dislexic.
Ce naiba?!
- De unde ţi-ai luat-o? - Nu ştiu.
Când o să aflu, o să-ţi cumpăr şi ţie una.
Este un magazin bun Diesel la mall, la care îmi place să merg.
- Chiar lângă zona cu mâncare. - Nu ştiu dacă este de Diesel.
Pare a fi Diesel.
Care este problema cu tine?
Bine, îl ţii în continuare pe cel cu care te-am lăsat, nu-i aşa?
- Da. - La naiba!
În regulă. La trei! Unu...
Doi...
Trei!
Alarmă oprită
Dumnezeule! A funcţionat.
- Totul este în regulă? - Floare la ureche.
- În regulă. - Nu ai nicio idee...
Veniţi.
- Iisuse, ai grijă, Chow! - La naiba cu tipul ăsta.
Îmi trăieşte viaţa, în casa mea.
- Putem să ne mărginim la plan? - Bine.
Distrusă.
- Este complet ieşit de sub control. - Să terminăm cu asta.
Pe aici. Haideţi, haideţi.
Este îngropată în spatele acestui zid. Alan?
Poftim, şefu'.
La naiba!
- Eşti în regulă? - Sunt în regulă. Mă încălzesc doar.
Este foarte greu. Avem unul mai uşor?
Ce-ar fi să mă laşi pe mine să fac asta, Chow?
Bine. Oricum este acelaşi lucru.
Poate ai vrea să-ţi scoţi cămaşa. O să-ţi fie mai uşor.
- Ce? - Am auzit şi eu asta.
Vezi? Chow s-a întors după tine.
- Ăsta este ultimul lingou. - Eşti sigur?
- Da. - Eşti absolut sigur?
- Da! - Bine!
Chow!
Chow, deschide uşa asta afurisită imediat!
Stuart Price. Nicio condamnare. O singură arestare.
În Las Vegas, Nevada.
Phil Warnick. Nicio condamnare. O singură arestare.
De asemenea în Las Vegas, Nevada.
Alan Garner.
Dosarul este corect?
Am făcut asta... Da.
Masturbarea în autobuzul oraşului. Da, eu eram.
Uitaţi, suntem aici de cinci ore. V-am spus deja tot ce ştim.
Nu. Le-aţi spus o poveste despre un chinez micuţ...
Leslie Chow. E un infractor internaţional. Verifică!
Un chinez micuţ pe care nu l-a văzut şi a auzit nimeni de el în oraş.
Iar la hotelul unde spuneţi că stă, nu este nimeni acolo.
Probabil pentru că a plecat din oraş.
Asta este o teorie. O altă teorie este că minţiţi.
Comportament grotesc... Restaurantul "Cracker Barrel", în Ajunul Anului Nou.
Domnule şef al poliţiei? Trebuie să vorbesc cu tine.
Scuzaţi-mă.
Suntem terminaţi, naibii.
De ce ar face domnul Chow asta?
Pentru că este un nemernic avar care s-a folosit de noi.
- Da, dar este prietenul nostru. - Maturizează-te, Alan.
Puteţi să plecaţi.
Toate acuzaţiile au fost retrase.
- De către cine? - E ziua voastră norocoasă.
În faţă vă aşteaptă o maşină.
Haideţi. Plecaţi.
Dumnezeule.
Ce?
Îmi pare rău...
- Ce este asta? - Urcaţi în maşină.
Scuză-mă, domnule? Unde mergem?
Bine aţi revenit.
- Ce naiba? - Să mergem, băieţi.
Prin spate.
- Doug? - Băieţi?
Mişcă-ţi fundul înapoi aici!
Leslie Chow nu a locuit niciodată aici.
Nu aţi intrat în fosta lui casă.
- Aţi intrat în casa mea. - Nu înţeleg.
Nu aţi recuperat aurul pe care îl furase de la mine.
Aţi luat cealaltă jumătate, pe care nu o furase.
Dumnezeule!
Vrei să spui jumătatea pe care nu o avea?
Este un escroc de primă mână, iar voi aţi fost complicii lui.
Nu, nu, nu!
- Nu am avut nicio idee! - Am încercat să te ajutăm.
Am crezut că o să te bucuri!
Mulţumesc foarte mult! Mulţumesc că m-aţi jefuit.
Mulţumesc că mi-aţi pângărit casa!
Şi pentru că mi-aţi ucis afurisiţii de câini!
Nu ţi-am ucis câinii. Sunt doar tranchilizaţi.
Aşa este...
Nu ştiţi. Chow le-a rupt gâturile la plecare.
- Ce?! - Şi cineva trebuie să plătească!
- Are dreptate. - Nu, nu, nu!
Şeful pazei mele.
Nu a putut opri trei rataţi şi un chinez cu o pereche de cleşti.
De necrezut.
Omule...
Este în regulă. Ştiu că este înspăimântător. Hector!
Du-te sus şi ia o pereche de pantaloni pentru Alan, aici de faţă.
Mărimea 44. Poţi să-mi aduci să aleg?
L-aţi găsit pe Chow o dată. Găsiţi-l din nou.
Şi aurul meu.
Aşteaptă. Nici măcar nu avem maşină.
- Chow mi-a furat maşina. - Luaţi limuzina.
Hector are cheile. Şi plecaţi.
Astăzi îl omor pe Doug.
Nu am mai văzut până acum pe cineva fiind ucis.
Nu-i aşa?! Dumnezeule, a fost foarte intens.
Adică s-a prăbuşit şi era mort!
- Îmi este rău. - Şi mie.
Băieţi, poate ar trebui să mâncăm ceva.
Ce o să facem? Nu avem nicio idee unde este Chow.
Nu ştiu...
Ne-a luat maşina. Poate am putea să o raportăm furată şi ei să-l găsească?
Merită să încercăm.
La naiba! Mi-am lăsat telefonul mobil în maşină.
Dacă ţi-ai pierdut telefonul, am aplicaţia aia "Găseşte-mi telefonul".
Avem probleme mai mari decât asta, Alan.
Nu, nu, nu, aşteaptă. Dacă telefonul tău este în maşină...
Iar Chow are maşină, atunci telefonul tău este cu Chow.
L-ai auzit. Avem probleme mai mari decât asta, Stu.
Alan, dă-mi telefonul.
- Repede, asta este genial. - Da!
- Hei, care este parola ta? - Hei, Phil.
- Da? - Nu, asta este.
- Ce? - Asta este parola mea. "Hei, Phil."
Este.
Phil a păţit-o.
Nu este nimic mai rău decât să-ţi pierzi telefonul.
Tocmai ai văzut un om fiind ucis, cumnatul tău este răpit...
Eşti sigur că nu există nimic mai rău?
Nu înţelegi, Stu. Pur şi simplu nu înţelegi!
Nu-i aşa?! Am peste 60 de aplicaţii pe acel telefon!
Dacă mi l-aş fi pierdut eu?
Ai vreo idee cât timp şi câte ore mi-ar trebui
să descarc din nou acele aplicaţii?
Ai dreptate. Nu m-am gândit la asta. Mulţumesc.
- Dumnezeule, întotdeauna e despre tine, Stu! - Localizează.
Dumnezeule. Desigur.
Ce? Unde este?
- Este în afurisitul de Vegas! - Stau în dreapta.
Nu!
Hei, Stu?
Nu îmi face plăcere să-ţi vorbesc astfel.
Nu ştiu de ce insişti să mă faci să mă enervez.
Am fost în multe aventuri împreună.
Dar se pare că nu ai învăţat nimic.
Nimic!
Gândeşte-te la asta. O să fiu în limuzină.
Este în regulă.
Cineva trebuie să dea foc acestui loc.
Mi-am spus că nu o să mă întorc niciodată.
Nu îţi face griji. Totul se termină în seara asta.
Arată 200 de metri la dreapta.
Uite-o. Uimitor.
Pare că a abandonat-o.
- E deschisă. - Nu, zău?
Uită-te prin jur. Vezi dacă a lăsat ceva înăuntru.
- Am găsit Demerolul. - Bine. Păstrează-l, o să avem nevoie de el.
Mi-am găsit telefonul. Totuşi, nu sunt afurisitele de chei.
- Alan, ceva? - Nu, nici măcar aurul.
- De ce naiba ar fi venit Chow aici? - Ştiu, nu-i aşa?
De ce aici?
Nu te poţi pune cu forţa brută a lui John Cena.
Frumos!
Scuză-mă. L-ai văzut cumva pe şoferul maşinii parcate în faţă?
- Un asiatic scund. - Toţi sunt scunzi.
Este foarte adevărat!
Aşa este, dar este posibil să fi amanetat nişte aur.
Asta ar fi treaba mea, nu-i aşa?
Îmi place tricoul tău.
Am văzut spectacolul ăla pe Forum. El l-a interpretat pe "Căpitanul Jack".
Da, am auzit că a fost legendar.
Femeie, nu ai nicio idee.
Pune-mă la încercare.
Cassie, îmi este foame, parcă ai comandat mâncare chinezească.
Mamă, sunt cu un client. O să mănânci când o să spun eu că este timpul să mănânci!
- Dar doctorul... - Dacă nu dai chestia aia înapoi chiar acum
o să se dezlănţuie Iadul.
- E necivilizată. - Mulţumesc.
Ai auzit asta, mamă? Nimeni nu te place.
Da, ţine-ţi gura închisă!
Eşti inteligent.
Mai devreme a intrat aici un chinez. Era ciudat.
A amanetat un lingou de aur. Chestia aia valora...
- 400.000. A luat 18.000. - A spus unde se ducea?
Îmi pare rău, vorbeam cu tine?
A zis că voia trei lucruri. Voia nişte fete, nişte băieţi şi nişte săruri de baie.
I-am dat o carte de vizită a unei agenţii de escortă şi a plecat.
Este un loc stilat. Mult noroc să reuşeşti să scoţi ceva.
Mulţumesc.
Trebuie să mergem, ar trebui să plecăm.
- Da. - Da.
Le aranjez eu. Le aranjez eu.
- Ceva? - Nu, sunt încă pus pe aşteptare.
Uită-te cât de fericit este tipul ăsta.
Aţi mai asistat vreodată la vreun moment de o asemenea intensitate?
O intensitate deosebită, frate!
- A fost foarte intens. - Da.
Da, este o urgenţă. Are un accent asiatic puternic.
Înţeleg pe deplin, dar asta este o circumstanţă neobişnuită şi...
Bine, în regulă.
Este un serviciu de escortă. Nu or să ne spună nimic.
Poate ne va spune o tipă de la o agenţia de escortă.
- Mai ai numărul ei? - Da, dar...
- Ar fi cam ciudat. - Este tot ce avem.
Îmi zâmbeşte din nou. Din interiorul amanetului.
Este cea mai bună zi din viaţa mea.
- Hei! - Hei!
Dumnezeule, băieţi!
A trecut foarte mult timp!
- Intraţi, intraţi. - Mulţumesc.
- Arăţi grozav. - Şi tu la fel. Eşti însărcinată.
- Mă simt foarte grasă. - Haide, te rog...
Vă deranjează să vă descălţaţi? Pentru că sunt obsedată de microbi.
- Sigur. - Desigur.
- Alan... - Alan, ce faci?
Îmi pare rău.
- Ai o casă grozavă. - Mulţumesc.
M-am măritat acum un an. Cu un chirurg.
- Un alt doctor, puteţi să credeţi? - Un alt doctor.
Numele lui este Jeff. L-aţi îndrăgi.
Tyler, salută-i pe prietenii mamei.
- Bună. - Hei.
- Stai. El este bebeluşul...? - Da, timpul zboară, nu?
Ascultă, Jade, putem merge într-un loc mai privat să discutăm?
Da, să mergem în bucătărie. Vreţi cafea?
Perfect.
Hei, vii?
Hei, Jade, este în regulă dacă mă duc să-l salut pe micuţ?
Sigur că da.
- Ai nişte jucării frumoase. - Mulţumesc.
Jeff mi le-a cumpărat.
Jeff? Cine este asta? Tatăl tău fals?
Înainte te-ai numit Carlos. Ştiai asta?
- Nu. - Ei bine, aşa a fost.
Şi sincer, ţi se potriveşte mai bine.
Bine.
- Îţi aduci aminte de mine? - Nu.
Tu eşti tatăl meu adevărat?
Da.
Nu ştiu. Adică, trebuie să înţelegeţi că am plecat din lumea aia de câţiva ani.
Da, desigur. Înţelegem asta.
Adică, Jeff ştie totul şi nu-l deranjează, dar...
Ne întrebam dacă poţi da câteva telefoane să afli dacă ştie cineva unde este.
Avem mare nevoie de ajutorul tău.
Îţi plăcea asta când te purtam în braţe.
Uneori pot încă să simt capul tău mic pe pieptul meu.
- Îţi place tipul ăsta nou, Jeff? - Da, este de treabă.
Şi tatăl meu era de treabă. Făceam totul împreună.
Era partenerul meu de viaţă.
L-am dezamăgit.
Bine.
Crede-mă, nu vrei să faci asta. Nu asta.
Şi eu te iubesc.
A spus că este un chinez nebun care are un apartament la Caesars Palace.
Vin tot timpul fete şi pleacă. Sunt droguri peste tot.
Sună ca o scenă rea.
Hei, Alan? Trebuie să plecăm.
Trebuie să plec, micuţule. Mi-a făcut plăcere să vorbim.
Bate palma.
- Mi-a făcut plăcere să te văd. - Şi mie pe tine, Jade.
- Mulţumesc foarte mult pentru ajutor. - Da.
- Ai un copil grozav. - E cel mai bun.
Alan!
Aşteaptă, am ceva pentru tine.
- Perfect. - Te rog...
Ne mai vedem, Carlos.
- Da? - L-am găsit.
- Grozav. Unde este? - La Caesars Palace.
Schimbare de planuri. Spune-le că mergem la Vegas.
Sunt pe drum spre voi.
Este un loc la marginea oraşului.
O să îţi trimit un mesaj cu detaliile. Să fiţi acolo la ora 6 AM.
Şi asiguraţi-vă ca micuţul nenorocit să fie legat.
Hei, Marshall. Sunt Phil.
Poate că Stu nu a fost suficient de clar. Nu îl avem pe Chow. Ştim doar unde este.
Da, şi speram că tu şi cu oamenii tăi să vă duceţi la Caesers să îl prindeţi.
Nu-mi pasă ce naiba speraţi. Înţelegerea a fost să mi-l aduceţi pe Chow.
La naiba!
Ora 6:00 dimineaţa, sau prietenul vostru e mort.
Rahat.
Dumnezeule!
- Locul ăsta îmi dă fiori. - Ştiu, nu-i aşa?
E bine să te întorci.
- Sunt foarte multe amintiri plăcute. - Glumeşti?
Bine. Uitaţi care e situaţia.
Ai nevoie de o cheie doar ca să ajungi la etajul lui
şi odată ce ai ajuns acolo, are un paznic la uşă.
- Este ridicol. - Lasă-mă să ghicesc. Acolo stă?
Da. Camera cu lumină stroboscopică.
Am o idee.
Dar nu o să vă placă.
- Nu o să funcţioneze. - Nu, nu cu atitudinea asta afurisită.
Ştiaţi că tot locul ăsta e făcut din marmură?
- Haideţi. - Du-te, du-te, du-te.
Bine, după ce îl injectăm pe Chow, Alan şi cu mine o să îl ducem în holul de la parter.
Tu o să ne aştepţi în parcare cu motorul pornit, pregătit de plecare.
- Eşti sigur în legătură cu asta? - Dă-mi Demerolul.
- Ne vedem peste 20 de minute. - Hei, Phil?
- Da? - Să nu mori.
În regulă.
- Eşti pregătit să faci asta? - Da.
Aşteaptă, ce facem?
Rahat...
O să coborâm pe cearceafuri, apoi o să sărim de la înălţimea de 3 metri pe balcon.
- În regulă? - Da.
- Nu, îţi scuipi singur pe mâini. - Da...
Aerul uscat de deşert.
Alan, este în regulă. Nu ai nevoie de asta.
Dumnezeule.
Ai grijă!
Phil!
- Sunt în regulă. - Hei, Phil?
- Ce s-a întâmplat? - Aşteaptă puţin.
- Ce? - Nu te mişca. Ridică capul puţin.
- Alan... - Nu te mişca.
Alan!
- Ai făcut fotografia? - Nu, aşteaptă.
Este super.
Să fiu al naibii!
- Este totul în regulă? - Este în regulă.
Este în regulă. Mă descurc.
Eşti bine?
Alan, e rândul tău.
- Aşa. - Dumnezeule!
Haide.
Alan, eşti în regulă?
- Cred că se rupe. - Ţine-te bine!
Dumnezeule!
- Trebuie să te calmezi. - Cad, Phil!
La naiba!
Rahat! Eşti în regulă?
Ajutor!
Nu...
- O să mor, Phil. - Nu, eşti în regulă.
Doar... cazi spre mine.
Nicio şansă. Eu o să rămân aici sus.
Alan, poţi să faci asta. O să te prind eu.
Doar...
dă-ţi drumul.
Aşa. Aşa. Să cazi drept.
Nu te împinge.
- Nu! - Dumnezeule! Ţine-te!
Vino aici!
Dumnezeule!
- Eşti în regulă? - Da.
Rahat!
Aproape am murit, Phil.
Haide, nu ţi-aş fi dat drumul. Eşti prietenul meu.
Iar tu eşti eroul meu.
Ce faci?
Bine.
Să-l prindem pe nenorocitul ăsta.
Hei!
Mi-ai văzut...
Phil!
- Drăcia naibii! - Ia arma!
- La naiba. - Phil!
Phil, eşti în regulă?
Chow!
Chow, deschide uşa asta afurisită.
- Chow, opreşte-te! - Nenorociţii naibii!
Leslie, coboară de acolo! Te rog, o să te răneşti.
Nimic nu-l poate răni pe Chow. Sunt invizibil!
Vrei să spui invincibil. Şi nu eşti. Ai înnebunit doar, naibii.
Acum coboară de acolo înainte să mori!
Să mor? Cum ucizi ceva ce este deja mort?
La naiba!
- Hei, sunteţi în regulă? - Nu, priveşte în sus.
- Ce naiba este asta? - Ăla este Chow!
- Ce?! - Urmăreşte-l!
Îmi place cocaina!
La o parte din drum!
Cum s-a întâmplat asta?
Îl încolţisem şi apoi a sărit. Este complet nebun.
Sunt complet nebun!
Minunat!
- Stu, să nu-l pierzi. - Încerc!
Dumnezeule!
Cred că pot să zbor,
Cred că pot atinge cerul,
Mă gândesc la asta în fiecare zi şi noapte...
Trebuie să strângem tot aurul ăsta. Îl luăm cu noi.
- Vorbeşte-mi, Stu. - Îl văd.
Îl văd!
Rahat.
La naiba! L-am pierdut.
Nu-mi spune asta! Nu poţi să îl pierzi!
Asta este mult mai dificil decât realizezi, Phil. Eu sunt doar un dentist!
Nu, Stu. Eşti un afurisit de doctor. Acum du-te şi prinde-l!
Unde naiba s-a dus?
Să fiu al naibii! Ar fi trebuit să mă gândesc şi la asta.
Rahat!
Mişcă!
- Stu! - Chow?
- Opreşte afurisita de maşină! - Stu?
Nu pot! S-a blocat pedală!
- Ce? - Stu?
- Nu văd nimic! - Drăcia naibii!
- Dă-te la o parte! Nu pot să opresc! - Opreşte!
- Dă-te de pe maşină! Nu pot să văd nimic. - În sfârşit o să murim!
- Dumnezeule! - Stu, ce s-a întâmplat?
Stu, ce se petrece?
Am avut un accident. Cred că este mort.
- Aşteaptă, ce? - Cred că l-am ucis.
Dumnezeule!
- Nu se mişcă. - La naiba!
Domnule Chow?
Chow?
- Stuart? - Trăieşte. Este în regulă.
Grozav. Urcă-l în limuzină şi vino să ne iei.
- Ne întâlnim în faţă. - Da, bine.
Stu, a fost o călătorie grozavă, nu-i aşa, amice?
- Da, a fost ceva sălbatic. - Nu-mi simt boaşele.
Vrei să te asiguri că sunt în regulă?
S-a terminat, Leslie.
Aşteaptă. Să facem o înţelegere.
Vrei ca Chow să ţi-o sugă?
Haide, Stu...
Ţi-aş putea fi o soţie bună.
- Fără alte înţelegeri! - Nu, aşteaptă!
Să punem genţile pe bancheta din spate. Portbagajul este plin.
Hei, băieţi? Acum mă simt mai bine.
În regulă, este următoarea ieşire de pe şosea şi 6 kilometri drept în deşert.
Să vă spun cum o să facem.
Dacă îmi daţi drumul împărţim aurul în patru părţi. Toată lumea câştigă.
Marshall o să mă ucidă. Sângele meu va fi pe mâinile voastre!
Vrei că stafia lui Chow să te bântuie tot restul vieţii tale, Stu?
Să plutească deasupra ta în timp ce-ţi regulezi soţia?
Nu o să te ucidă, Chow! Îşi vrea doar aurul înapoi!
Nu mai este. Am cheltuit primele 20 de milioane în Bangkok.
Din cauza asta a trebuit să iau şi a doua jumătate.
Ajunge, Chow. S-a terminat!
Nenorocitul naibii! Când o să scap din asta o să îţi smulg afurisiţii de plămâni!
M-ai auzit? Eşti mort! Eşti mort!
Nu am vorbit serios. Chow se mai enervează uneori.
Vă rog... Am nevoie de ajutor. Ştiu ce...
Uite ieşirea.
Au venit.
- Alan, vin. Ia ultima geantă. - Te rog, Alan.
- Doug! - Doug!
Băiatul ăsta pentru genţi!
Haideţi!
- Este în regulă. - Este tot acolo, îţi garantez.
Nu chiar. Încă îmi lipseşte prima jumătate.
Dar, nu...
Asta e tot ce avem. Chow a spus că a cheltuit cealaltă jumătate în Bangkok.
- El unde este? - Este în portbagaj.
O înţelegere este o înţelegere.
- Doug! Rahat! - Dă-mi cheile.
- Ce o să faci cu Chow? - Vreau doar să vorbesc cu el.
Mişcă-te.
Eşti în regulă?
Ce naiba?!
Sfârşitul conversaţiei.
De ce ai făcut asta?!
Leslie Chow este un nebun.
Nu vorbeşti cu nebunia.
Dacă ai noroc, îl închizi în portbagajul unei limuzine şi-l omori.
Aţi făcut o treabă grozavă în seara asta. Ar trebui să vă simţiţi mândri de asta.
Ce naiba?! Credeţi că ăsta este un joc afurisit?
- Nu, nu! - Nu!
La revedere, nenorociţilor!
Chow.
Chow, aşteaptă.
Acum vrei să vorbeşti, ochi albaştri? Nu îmi mai aplici tratamentul tăcerii?
Leslie...
Nu te băga, grasule.
Nu, Leslie.
Dacă vrei să-l împuşti pe Phil, va trebui să-l împuşti prin mine.
Ce?
- Alan... - Linişte. Mă uit fix în ochii lui.
Astăzi o să trăiţi cu toţii. Pentru că unul dintre voi îmi este prieten.
Alan, ce ai făcut?
Am deblocat încuietoarea dintre portbagaj şi bancheta din spate.
- Şi i-ai lăsat arma? - Da, nu m-am gândit până la capăt.
I-a dat lui Chow o şansă să lupte.
Este tot ce aveam nevoie.
Gras nenorocit.
Nu este niciodată uşor, nu-i aşa? Nimeni nu vrea să vadă asta.
Cu excepţia mea. Dar eu m-am născut rău.
Aşteaptă. Am ceva pentru tine.
Pentru loialitatea ta.
- Nu, nu vreau asta, domnule Chow. - Bine, atunci dă-mi-l înapoi. Haide.
Repede! Înainte să îl miroasă Stu.
- Nici eu nu îl vreau, Chow. - Te rog!
De parcă o veveriţă nu ar vrea o alună!
Este amuzant pentru că este evreu.
Nu te-ai prins?
La naiba!
Bine, haideţi, plecaţi de aici cu toţii.
Hei, grasule, o să te sun peste o săptămână. Să ne întâlnim.
Nu, Leslie. Nu mai putem fi prieteni.
Ce?
Nu eşti bun pentru mine, nu este sănătos.
Alan, nu gândeşti bine acum.
Să vorbim mâine.
Leslie, eşti unul dintre cei mai grozavi şi de treabă tipi pe care i-am cunoscut.
Eşti inteligent, amuzant şi toată lumea te iubeşte.
Alan, ce este asta?
Doar că atunci când suntem împreună se întâmplă lucruri rele, oamenii sunt răniţi.
Da, asta este şi ideea. Este amuzant.
Ei bine, trebuie să fac nişte schimbări în viaţa mea, iar asta este una dintre ele.
Îmi pare rău.
Adio, Leslie Chow.
Eşti rece ca gheaţa!
Stau în dreapta.
E toată lumea în regulă?
Da.
Alan, eşti în regulă?
Da.
Bine! Să mergem acasă.
Iisuse.
Băieţi, ştiţi ceva?
Puteţi să vă duceţi fără mine. Eu trebuie să fac ceva.
Măcar ştii să ajungi acasă?
Desigur că ştiu. Sunt un adult. O să întreb un străin.
Mult noroc, Alan.
Ne vedem în curând.
Ştiai că doar la câteva străzi de aici
este un loc care arată exact ca Parisul din Franţa?
Nu-mi amintesc exact cum se numeşte, dar ar trebui să fie magnific.
Se numeşte Hotelul Cazino Paris şi este magnific.
Da, asta este. Ei bine, aş vrea să te invit acolo la cină. În seara asta.
Îmi pare rău. Nu se poate.
Sunt interzisă în cazinou pe viaţă. Plus zece ani.
Am dus-o acolo pe mama de ziua ei, am jucat puţin Blackjack...
A împărţit o mână de zece puncte. Este posibil să fi reacţionat exagerat.
Au spus că am fost abuziva cu bătrânii...
- Şi eu am făcut asta. - Nu-i aşa?!
Nu mă pot întoarce acolo.
Dar...
Golden Nugget are cele mai bune coaste din oraş.
Asta sună minunat.
O să trimit după tine la ora 8:00.
Asta e tot?
Am văzut asta o dată. Într-un film porno.
Este un gest frumos, dar poate ar trebui să aşteptăm.
Bine, da...
Ne vedem la ora 8:00.
6 luni mai târziu
Arăţi grozav, Alan.
Ce părere ai? Cu pălărie sau fără?
- Cu pălărie. - Da, bine.
Cine este tipul ăsta? Vesta şi cu bastonul...
- Îmi place. - Mulţumesc. Cassie mi-a cumpărat ţinuta.
- Semeni cu Domnul Alună. - Da, ştiu, nu-i aşa? Asta am urmărit.
- Poate fără ea... Da. - Hei, Alan, tocmai am vorbit cu Cassie.
Este o femeie extraordinară.
Mulţumesc pentru că spui asta. Este o femeie extraordinară.
Cred că este mult mai bună decât soţiile voastre.
- Asta este drăguţ... - Ceea ce îmi aminteşte...
Trebuie să vorbim.
În regulă, ascultaţi, băieţi. Acum că mă căsătoresc...
- O să îmi petrec mult timp cu Cassandra. - Desigur.
- Aşa şi trebuie. - Linişteşte-te, Phil, bine?
Este mai mult. Nu o să vă placă partea asta.
Trebuie să demisionez din "Haita de lupi".
Ăsta este un pas uriaş, Alan.
Ştiu, dar ea este sufletul meu pereche.
Şi noul meu cel mai bun prieten.
În plus, mă lasă să o încalec...
- Ceea ce mă relaxează. - Dumnezeule!
Alan, poate ar fi mai bine să nu mai spui niciodată partea asta.
Relaxează-te, Doug! Suntem cu toţii adulţi aici.
Ştiu că tu îmi încaleci sora. Am văzut asta de multe ori.
- Ce?! - Alan, eşti cel mai bun.
Ideea este că trebuie să mă lăsaţi să plec.
Tu în mod special. Nu mai pot fi eroul tău.
Bine, sigur.
Astea fiind spuse, mi-ar plăcea în continuare
să ne întâlnim în zilele de marţi pentru bowling.
Şi o dată la două sâmbete pentru activităţi distractive generale.
- Ce zici să vedem pe parcurs? - Alan, este timpul.
- Mergem. - Eşti pregătit?
Sunt pregătit.
Ce naiba?!
Dumnezeule!
Băieţi! Sunteţi nebuni!
Port chiloţi de damă.
Dumnezeule!
Stu, să nu te îngrozeşti...
Dar trebuie să te uiţi în jos.
Ce?
Dumnezeule!
La naiba!
Acum am sâni!
Rahat!
Nu este amuzant!
Hei, Alan, ce ai făcut?
Ce ai făcut, Alan?
Tortul de nuntă...
Era de la Leslie.
- Dumnezeule! - Da!
A fost o noapte nebună, nenorociţilor!
Subtitrarea: Avocatul31 (Subtitrări-noi Team) sync.gioni666