Odatã cu Soarele a început o nouã zi.
Un nou început.
Speranþa cã azi lucrurile vor merge mai bine ca ieri.
Dar nu ºi pentru mine.
Numele meu e Eep. ªi asta e familia mea.
Familia Crood.
Dacã nu v-aþi dat seama, dupã blana animalelor
ºi dupã fruntea proeminentã, noi suntem oamenii grotelor.
Stãm întotdeauna în grota noastrã.
La întuneric.
Noapte dupã noapte, zi dupã zi.
Da! Casã dulce casã.
Ieºim numai când trebuie sã ne procurãm hranã
într-o lume durã ºi ostilã.
ªi eu lupt sã supravieþuiesc familiei mele.
Am rãmas doar noi.
Într-un timp aveam ºi vecini.
Familia Gords. Striviþi de un mamut.
Familia Orks. Înghiþiþi de un ºarpe de nisip.
Familia Erfs. Înþepaþi de un þânþar.
Familia Frogs. Îngheþaþi de frig.
ªi Familia Crood. Adicã noi.
Familia Crood s-a descurcat. Graþie tatãlui meu.
El e puternic ºi urmeazã regulile.
Pe care le deseneazã pe pereþii grotei.
Tot ce e nou e rãu. Curiozitatea nu-i bunã.
Dacã te plimbi noaptea nu-i bine.
De fapt, tot ce e amuzant nu-i bun.
Bine aþi venit în lumea mea.
Asta-i povestea cum totul s-a schimbat într-o clipã.
Pentru cã noi nu ºtiam cã lumea noastrã
avea sã se termine.
ªi nu erau reguli desenate în grota noastrã
ce puteau sã ne pregãteascã pentru asta.
Trebuia sã aºtepþi semnalul meu, Eep.
Eep!
Bau!
Am stat în grota aia o veºnicie.
3 zile nu sunt o eternitate.
Ba da, cu familia asta.
Eep, nu vrei sã cobori de acolo?
Dramatizezi.
Nu... Sandy, întoarce-te înapoi!
Aminteºte-þi semnalul.
Fetiþele bune aºteaptã semnalul.
Ugga!
De îndatã ce o duc pe Sandy înãuntru poþi da semnalul.
Nu. Deja sunteþi afarã.
Aºtept semnalul, tatã.
Nu conteazã, Thunk, poþi ieºi.
Dacã nu-mi dai semnalul de unde ºtiu cã eºti tata?
Semnalul e ca sã ºtii cã n-am fost mâncat de vreun animal.
Atunci de ce aduce cu un sunet de animal?
Vrei sã mã induci în eroare?
Încã aºtept semnalul.
Mamã? Eºti gata de plecare?
Mamã?
Încã trãiesc!
Da... încã.
ªi tu... tot aºa gras?
În poziþie de mic dejun!
Vreau sã ne purtãm afarã ca adevãraþi oameni ai grotelor.
Trebuie sã fim rapizi. Trebuie sã fim puternici.
Trebuie sã fim o familie.
ªi sã fim neînfricaþi.
FAMILIA CROOD
Da!
Cine-i urmãtorul?
Cap sau pajurã?
- S-o aruncãm în sus. - Cap!
Pajurã. Thunk e urmãtorul.
În poziþie! Bine.
Thunk, du-te!
Înainte, Thunk.
Bravo! Du-o în grotã!
Elibereazã micuþa!
Haide, Sandy, haide!
Prinde-i, mamã!
Femeie în vârstã la pãmânt!
Eep, rãzbunã-mã!
Mulþumesc.
- Eep! - Prinde-l!
Bunã tatã, acum putem mânca?
Aºteaptã sã ajungem acasã.
Eep, hai cu frânele!
Eep!
Cui îi e foame?
Bravo, tatã!
Þine, Thunk. Bea!
Scuzã-mã, tatã...
Destul de rapizi în seara asta!
Am mâncat sãptãmâna trecutã.
Alarmã de întuneric!
Sã mergem Crood!
Hai sã ne miºcãm!
Întunericul aduce moarte!
E lunã plinã! E vreme de baie!
Se salveazã cine poate.
ªi tu, mamã!
Nu vreau sã-mi pierd stratul de protecþie.
Mamã!
Ai vãzut? Sandy nu protesteazã.
Încã e afarã?
ªtii cã detestã grota, Grug.
Te rog, întoarce-te mâine.
De ce nu-i place grota?
E aºa confortabilã.
Poate cã e un pic întunecoasã.
Nu e atât de întunecoasã.
Eep!
Hai, cã trebuie sã închidem grota.
Eep!
Bine...
Haide!
Eep, vino jos!
Puþin a lipsit!
Tatã, am fost atentã. Eram în siguranþã.
- Ce fãceai acolo sus, Eep? - Nu ºtiu.
- Ce cãutai? - Nimic.
- Atunci de ce te-ai urcat acolo? - Nu ºtiu.
Ce înseamnã nu ºtiu?
Terminã sã cauþi lucruri!
Frica ne þine în viaþã, Eep!
Sã nu încetezi sã-þi fie fricã!
Care e rostul tuturor lucrurilor ãstora?
- Nu am înþeles. - De ce suntem închiºi aici?
De ce locuim în felul ãsta?
A zis cineva cã e distractivã supravieþuirea?
Nu-i nimic distractiv.
Vrei sã cobori?
- Grug? - Eep? Da!
- Coboarã! - Da. Încercam doar sã...
Ajunge!
La ce-i trebuie un etaj? Despre asta e vorba.
Vrea sã reflecteze la anumite lucruri. Are nevoie de spaþiu.
La ce lucruri? Cât timp îi va lua?
Deja nu mã ascultã când vorbesc.
- Mãi! - Ai vãzut? Te ascultã.
Dacã vrea sã supravieþuiascã trebuie sã urmeze regulile noastre.
- Ce zici de o poveste. Eep le adorã. - E o idee bunã.
- Ce spuneþi de o poveste? - Da, spune-ne o poveste!
Bine. Mi-o împrumuþi? Mersi.
Eep! Preferatul tãu!
Nu mã mai joc cu aºa ceva de ani buni.
În seara asta vã spun povestea ursuliþei imprudente.
"Cu mult timp în urmã, trãia aceastã ursuliþã."
"Trãia pentru cã îºi asculta mereu tatãl."
"Trãia în monotonie, întuneric ºi teroare."
Deci, era fericitã.
"Dar ursuliþa avea un defect groaznic."
"Era plinã de...
CURIOZITATE."
- Grug! - Da!
"ªi într-o zi când era într-un copac
ursuliþa curioasã a decis sã urce pânã în vârf."
"ªi de îndatã ce a ajuns în vârf a vãzut ceva nou ºi...
- A MURIT!" - Aºa simplu?
Da! Ultimele momente de groazã sunt încã impregnate pe faþa sa.
Aºa pãþea în fiecare zi?
Am înþeles, tatã! Nu voi face nimic nou ºi divers.
- Bravo, Thunk. - Acum, frecaþi-vã dinþii ºi
în poziþie de nani.
- Aer... - Vorbeºti?
Sunt un om la fel ca tine.
Aproape... ca tine.
Hei, ai putea... nu vrei sã...
Mã gâdilã! Hei!
Gura! Nu trebuia sã fiu aici afarã!
- Lipseºte Eep! - Ce? Grug!
Rãmâi în grotã!
La naiba, eºti chiar puternicã.
- Nu, e al meu. - Stai, aºteaptã...
- Moare... - Eu l-am prins.
Te rog! Urãsc întunericul.
Haide...
Face ce îi spui tu?
Da, aproximativ.
- Soarele? - Nu, nu. Focul.
- Bunã, focule! - Dar nu e viu.
Ai zis cã moare.
- Scuzã-mã. - ªi vine de unde vii ºi tu?
- Nu. Eu îl fac. - Fã-l pentru mine!
- Bine. - Fã-l!
- Nu iese din mine. - Fã-l!
Fã-l pentru mine!
Mereu faci aºa!
Ai murit? Poþi sã aprinzi focul dacã mori?
Liber!
Sunt reci ca gheaþa!
Aºa zici? Sã ascultãm! Am activat scoicile receptoare.
Sunt de acord. Fetiþã tigru, trebuie sã plecãm imediat.
Nici mãcar nu te cunosc.
- Numele meu e Guy. - Guy?
ªi el e Cingãtoare. Gãteºte, vorbeºte ºi cãlãtoreºte.
ªi îmi þine pantalonii sã nu cadã.
- Ce-s ãia pantaloni? - Tu cine eºti?
- Eep. - Sã-þi explic. Lumea e pe sfârºite.
- Ce? - Eu îl numesc CAPÃT.
ªi tu de unde ºtii?
Am vãzut asta. Aºa se va întâmpla.
Prima datã pãmântul va tremura ºi se va crãpa.
Totul se va prãbuºi.
Foc, lavã... Nu vreau sã dramatizez dar...
Pãmântul de sub picioarele noastre ºi tot ce ne înconjoarã vor dispãrea.
Trebuie sã urcãm mai sus. ªtiu un munte pe aici.
E unica noastrã ºansã.
Vino cu mine!
- Eu... nu pot. - Bine...
Þine asta!
Dacã supravieþuieºti, cheamã-mã!
Mersi.
Hei?
- A, tatã! - Eºti rãnitã? Cine te-a luat?
Nimeni. Am ieºit de una singurã.
- Ce ai fãcut? - Tatã, lasã-mã sã-þi explic.
Nu mã laºi deloc sã vorbesc.
Eºti pedepsitã.
- Eep! - Mamã!
Grug, ce s-a întâmplat?
Acum sunt atât de nervos ca nu vreau sã-i vorbesc.
- Eep? - N-o sã-þi vinã sã crezi.
Am gãsit ceva nou.
Nou? Avem o mare problemã!
Aºteptaþi!
Eep, rãmâi în poziþie de protecþie!
- Nu era rãu. - Nou înseamnã mereu rãu.
- Era blând. - Ce? El?
Am crezut cã era un porc mistreþ. Dar apoi s-a transformat într-un bãiat.
Ciudat. De obicei e invers.
Eep, are un prieten porc!
Era un bãiat. Ia fiþi atenþi! Îl chem acum.
Ce v-a apucat?
Era periculos.
Era o frumuseþe.
ªtii ce-i periculos? Asta!
Au, nasul meu.
Bine, Eep, suficient.
Acum ne întoarcem în grotã ºi vei sta închisã pânã ajungi mai bãtrânã ca...
... ca ea.
Ce?
Nu mã poþi þine închisã o veºnicie.
A spus cã aºa se va întâmpla...
În grotã!
Sã mergem!
Atenþie!
Opriþi-vã!
- Toþi sunteþi bine? - Da.
Grug, grota... nu mai este.
Nu se poate!
Trebuie neapãrat sã vedeþi asta!
- Sã mergem! - Nu, nu!
Nu pleacã nimeni nicãieri!
Ce þi-a mai spus bãiatul ãla?
Sãriþi! Haideþi!
Unu, doi, trei, patru... cinci.
ªase.
- Unde suntem? - Nu ºtiu. Nu sunt sigur.
Jos. Undeva mai jos.
Un lucru e sigur. Nu ne mai putem întoarce.
Sandy, ce este?
Nu! Opreºte-te! Întoarce-te, Sandy!
Nu putem sta aºa vulnerabili.
Avem nevoie de o grotã.
Acum, cãlcaþi în urma mea.
Nu faceþi gãlãgie!
Poate cã nimic mare nu ºtie cã suntem aici.
Opriþi-vã! Înaintaþi!
Opriþi-vã!
Opriþi-vã! Înaintaþi!
Tatã, ca sã fie clar, cãutam o grotã identicã?
Aº vrea sã fac o propunere. Dacã aº putea alege eu grota...
Aº alege una mai micã.
Opriþi-vã!
Tatã!
Am eu grijã.
Forþa, tatã! Haide, dã-i! Bravo! Aºa!
Ce mã distrez!
Încearcã sã scapi din pumnii lor.
Grug, când termini putem pleca?
Aºa e. Nu mã puteþi bate.
Urcaþi!
O grotã! Haideþi!
Sã mergem! Haideþi!
Grota asta are un limbaj puternic.
Bine. Unu, doi, trei, patru, cinci...
ªase.
ªi ºapte dacã socotim ºi pisica mortalã.
Îi e fricã de întuneric.
Staþi aºa. ªi nouã ne e fricã.
În poziþie de apãrare.
Eep!
- Troglodiþi! - Troglodiþi?
Oamenii cavernelor. Nu te bãga!
Practic sunt ca niºte animale.
- Vezi frunþile lor osoase ºi proeminente? - Da.
- Dinþii enormi ºi primitivi? - Da.
Pãrul corporal în exces?
- O, aia are coadã! - Da.
Închide ochii cã le voi lua vieþile.
Nu! Nu e necesar. E familia mea.
Ce?
- Soarele e în mâinile lui. - Nu... E focul.
- De unde a apãrut? - El l-a fãcut.
- Fã-l pentru mine! - Nu iese din el.
Fã-l!
ªtii, semeni cu fata ta!
Bravo, acuma l-ai rupt.
- Copilul soarelui... - Nu te bãga! Nu ºtim ce vrea.
Acum stãm toþi aici ºi aºteptãm sã se întoarcã soarele.
Mâine vom gãsi o altã grotã ºi ne vom preface cã ziua de azi n-a existat.
Nu e distractiv?
Eep! Nu-l atinge! Cine ºtie de unde vine?
Tatã, Sandy omoarã focul!
Sandy, nu! Focul nu e jucãrie!
- Ce mititel drãguþ! - Nu-l atinge!
Nu... Aºteaptã!
Mã place.
Hei, mã muºcã!
Thunk, încearcã sã te ascunzi în iarbã înaltã ºi uscatã.
Te rog! Mã muºcã!
Alþi copilaºi ai focului?
- Bunã. - Deci tatãl tãu încearcã sã mã ucidã?
Da. Dar îl voi împiedica.
Aºteaptã! Întoarce-te!
Suficient! Lasã-mã!
Mâncaþi copilaºi!
Mori!
Am învins!
Nu sunt aºa groaznici când ajungi sã-i cunoºti.
- Cine sunteþi voi? - Scuzã-ne. Noi suntem familia Crood.
ªi tu cine eºti?
- Guy. - Bunã, Guy.
Pare ceva magic.
Miroase a mâncare.
Nu, nu-l mânca. E nou.
Încã trãim!
Haide, mâncaþi!
Unde e Guy?
Mergi undeva?
La munte. Cât mai sus. Sfârºitul lumii. Îþi aminteºti?
Deja s-a întâmplat. Ne-a distrus grota.
Nu. Ãla era doar începutul sfârºitului. Sfârºitul trebuie sã urmeze.
Eep, dã-i drumul!
Nu-l putem lãsa sã plece.
Dacã nu gãsim o grotã înainte de apus?
ªi dacã e treabã de zile?
ªi dacã se întorc pãsãrile morocãnoase?
Avem nevoie de focul lui, cãpcãunule!
Bine. Rãmâi cu noi pânã gãsim o grotã.
Ce? Nu mã faceþi pãrtaº!
Rãmâneþi aici dacã doriþi dar daþi-mi drumul.
Eu am un vis, o misiune. Un motiv de a trãi.
Acum nu mai ai.
Am o idee. Sã mergem pe muntele ãla.
E prea departe.
Tata e decis sã gãseascã o grotã.
Sunt ºi grote pe muntele ãla.
Ai fost tu?
E un munte. Pe munþi e sigur cã gãseºti grote.
Apã, bâte.
Mamã, ai auzit? Voi avea bâta mea.
Da. Bâte ºi grote. Grote ºi bâte. Sã mergem!
Gura!
E ciudatã treaba aia!
Nu... Totu-i în ordine, Sandy!
E Cingãtoare.
M-am decis! Vom merge pe... muntele ãla!
Nu mã întrebaþi de ce. E numai din instinct.
Simt cã aºa e corect.
ªtiu ºi eu, Grug...
Nu ne-am îndepãrtat atât de mult niciodatã.
Eu nu cred cã picioarele mele vor rezista.
Iar eu nu voi trãi suficient cât sã ajungem.
Atunci sã mergem!
Haideþi! Gândiþi-vã!
Familia noastrã pleacã într-o excursie lungã ºi lentã prin naturã.
Zile ºi nopþi numai noi.
Vom spune poveºti, vom râde.
Asta va închega ºi mai mult familia.
Dacã nu eºti gata de provocãri, atunci n-o privi în ochi.
Þine-þi braþele enorme departe de mine!
Nu-i distractiv? Va fi prima noastrã excursie împreunã.
Nu mai împingeþi cã vã rup limba!
Vreþi sã vã duc înapoi?
Asta vreþi? Cã ne întoarcem rapid!
- Tatã, nu rezist! - Hai cã te descurci.
Sandy, scoate aia din gurã!
- Eu nu pun mâna. - Buni!
- Încã îmi vine. - Du-te dupã un trunchi ºi fã-o repede.
- M-a muºcat ceva! - Nu-i vina ta.
- Tatã, acum îl pot duce eu? - Nu.
- Nici acum? - Nu.
- Dar acum? - Nu.
- ACUM? - Pot sã-l duc eu toatã ziua!
Nu, nu, nu ºi iarãºi nu.
Nu vreau sã mor pe stomacul gol!
Grug, toþi suntem obosiþi!
- Vom mânca când ajungem. - Dureazã prea mult!
Iau o gustare!
Nu fã asta! Te va tãia. Nu-i mâncare. E animal de companie.
- Animal de care? - De care nu se mãnâncã.
Noi le spunem copilaºi.
Animale de companie. E ciudat ºi greºit.
- E MÂNCARE! - Nu, nu, te rog!
Nu ãsta. Ãla!
Mâncarea regleazã tot!
Ia sã-þi vãd faþa de vânãtor!
Tu, nu! Eºti încã pedepsitã.
Haide, Thunk!
Mã dor picioarele.
- Pari încordatã. - Nu-s încordatã.
Fata supãratã voia sã facã ce fac ei.
Nu eram pregãtit.
Rezistã, Thunk. Sosesc!
De ce faci asta?
- Ce fac? - Vâneazã.
Lasã-mã! Nu mã atinge!
Serios, ce fac?
E doar un ou, poþi face altul.
Am degetul umflat!
Poftim! Cine vrea puþin scorpion?
Ce s-a întâmplat cu oul ºi pasãrea?
Vezi tu... a scãpat.
Când pasãrea a sãrit pe mine ºi m-a doborât la pãmânt
m-a muºcat un scorpion ºi una a dus la cealaltã.
Acum suntem aici sã-l mâncãm.
- Fericiþi cu toþii? - Nu-mi ajunge!
Nu-mi ajunge! Mai vreau!
Nu mã va mânca, nu?
Eºti prea subþire.
Dacã ar vrea sã mãnânce pe cineva ar alege...
- Buni! - Bastonul!
Eºti un monstru bolnav!
Bagã-i bastonul în gurã!
Þine-l fix!
De ce pleci rostogolindu-te?
Eu vreau doar ceva de mâncare.
Ai mâncat insecte la cinã. Multe insecte.
Te rog! Mã poþi ajuta sã vânez.
- Serios? - Nu staþi ºi ajutaþi-mã!
Spuneþi povestea mea.
- Bine. - Cum o numeºti?
- CURSÃ. - ªi ce face?
De cât timp eºti singur?
Deci, ce facem?
Te pricepi la actorie?
Te pricepi!
O, eu... Scuze! Bine.
- Mutã braþul! - Bine, îl mut acum.
- N-a pãºit în cursa ta? - Am observat deja.
Eep unde e?
E nemaipomenitã!
- Eep! - Tatã, nu!
Ce mâncare generoasã!
Se pare cã nu mai rãmân resturi.
Ce înseamnã RESTURI?
Când e mâncare multã rãmân resturi.
Noi n-am avut niciodatã mâncare multã.
Grug, ne spui o poveste?
Ce idee bunã! Ce spuneþi de o poveste?
Da, tatã, zi-ne o poveste!
"A fost odatã ca niciodatã o tigruþã
ce locuia cu familia ei în grotã."
"Aveau multe reguli. Dar cea mai importantã
era sã nu pãrãseascã niciodatã grota noaptea."
"Uºa era atât de grea cã era o regulã uºoarã de þinut minte."
- Foarte uºoarã de þinut minte! - ªtiu.
"Dar, în timp ce ceilalþi dormeau
tigruþa a ieºit de una singurã."
- Nu se poate! - Ba da!
"Doar ce-a pãºit afarã ºi caverna s-a prãbuºit."
"Toþi au început o excursie lungã ºi urâtã
cu un ciudat pe care l-au cunoscut."
"ªi...
AU MURIT!"
"SFÂRªIT"
N-aº fi ghicit vreodatã finalul neaºteptat.
Niciodatã poveºtile mele nu se terminã aºa.
Douã poveºti în aceeaºi searã!
Bine. Nu va fi frumoasã ca cea a lui Grug.
Era odatã o foarte frumoasã tigruþã.
Trãia într-o grotã cu familia sa.
Mama ºi tata îi spuneau: "Poþi merge unde vrei, "
"dar nu te apropia niciodatã de prãpastie pentru cã ai putea cãdea."
ªi muri. Frumoasã poveste.
"Dar într-o zi, pe ascuns, ea se apropie de prãpastie."
"Cu cât se apropia mai mult cu atât auzea mai multe,
vedea mai multe, încerca mai multe emoþii."
"Pânã la urmã, ajungând exact pe margine,
vãzu o luminã, se întinse s-o atingã..."
- ªi alunecã! - ªi cade.
ªi începu sã zboare!
Unde a zburat?
- Cãtre "Mâine". - "Mâine?
Un loc care are o mulþime de sori pe cer.
- Câtã luminã o fi! - Nu-i un loc ca Azi sau Ieri.
Un loc unde totul e mai bine.
"Mâine" nu-i un loc! Este...
- Nu-l poþi vedea! - Ba da! L-am vãzut.
Acolo mã îndrept.
Acum închidem ochii ºi dormim.
Când ne vom trezi vom gãsim un loc cu tot ce vrem.
- "Mâine"? - O grotã.
A fost cât pe ce! Am riscat al naibii de mult!
Am fost atent. Eram în siguranþã.
Trebuie sã accelerãm. Mai aveþi ºi alte viteze
în afarã de mers legãnat?
- Acum aº simula. - Ai o clipã?
- Cum a zburat tigruþa? - Nu vorbesc când sunt în trunchi.
- Aºa sunt eu. - Mã ocup eu!
Hei, Thunk, ai un pãianjen pe faþã!
A scãpat!
Nu cãlcaþi pe pietrele alea ciudate ascuþite!
Zici de pietrele astea?
- Nu cãlcaþi pe pietrele astea! - Daþi-vã la o parte, fetiþelor!
Nimeni nu mã ascultã! Nu se merge pe pietrele alea!
Vino imediat înapoi!
Adio speranþei noastre de supravieþuire!
ªi buºteanului nostru!
Fie!
Sãritul nu ajutã. Doar puþin...
Ce ziceþi? Nu mergeþi în mâini! E ºi mai rãu.
Sã mergem!
Vã voi ajuta, dar trebuie schimbate imediat câteva lucruri.
Cãlãtoria buºteanului a luat sfârºit! Haide, lasã-l!
Acum împinge-l.
Mai departe!
- Mãi, mãi! - Bine, dle "Geniu".
Ce facem acum?
Ce peºtiºori grozavi!
Bine! Te poþi uita!
Le ador!
- Unde sunt picioarele? - Tot acolo!
Bine.
- Eºti grea! - Chiar aºa?
Mulþumesc!
Hei, terminaþi-o voi doi!
Bine, e pe picioare.
Suntem bine. Sunt bine!
Sunt grozave! De unde iei ideile astea?
Eu îl numesc "Creier".
Sunt aproape sigur cã ideile vin de acolo.
Tatã! Eu nu am un "Creier".
Pânã acum ne-am descurcat foarte bine fãrã "Creier".
Oamenii grotelor n-au nevoie de "Creier".
Noi avem astea.
Iatã la ce mã refer! Ideile sunt pentru cei slabi!
Acum sã mergem pe muntele acela!
- Mãi, mãi! Le ador! - Peºtiºorilor, nu-mi mâncaþi picioarele!
Cum a zburat tigruþa?
S-a prins de-un soare ºi a zburat cãtre "Mâine".
Nu!
Bunã, tatã!
Adio, tatã!
- Aþi mai vãzut ploaia, nu-i aºa? - Noi nu prea ieºeam.
- Eep, pare periculos! - O, tatã!
Spui aºa despre orice!
- Fii atentã! - Într-adevãr? Bine.
Nu... Nu-i rece!
Nu-i rece!
Atunci ursul spuse: "Grota ta?" "De o sãptãmânã stai acolo cu oasele."
- Ce poveste amuzantã! - Nu e o poveste, e o "glumã"!
- Ce-i aia o "glumã"? - E ceva ce se inventeazã
pentru a te face sã râzi.
- Uite una pentru tine. - Mulþumesc.
Una þie, iar asta e pentru tine.
Bine. Suficient!
De ce au nevoie copiii de scoica lor?
Dacã unul e în pericol, îi poate chema pe ceilalþi.
Stai puþin! Zici cã trebuie sã ne despãrþim?
Trebuie sã încercãm mai multe drumuri.
- E modul cel mai rapid. - Familia Crood rãmâne unitã.
- Metoda ta nu e sigurã. - Pot reuºi!
- Putem reuºi, tatã! - Nu...
Sarcina mea e siguranþa voastrã. Încã mai comand eu
ºi am spus cã nu ne vom separa.
Cu excepþia voastrã. E definitiv!
Sunteþi bine toþi?
- Suntem bine, Grug! - Tatã, sunt speriat!
Spune-mi ce trebuie sã fac! Ce fac, ce fac acum?
- Stai acolo! Te voi gãsi! - Nu! E prea încet!
Continuaþi sã mergeþi ºi ne gãsim afarã.
- Tatã! - Da, bine.
Amintiþi-vã! Sã nu vã fie fricã!
Veþi reuºi!
Va fi bine...
Sandy!
Dã-mi alta.
Ai pierdut asta?
Vino cu mine.
Aici, bãiete! Prinde-o!
- Iu hu! - Buni!
Mamã!
Grug?
Mã duc sã-l aduc.
Ce bãiat bun!
Da, tu! Cât eºti de frumos! Vrei un nume? Sã-þi pun un nume?
Te voi numi Douglas! ªtii sã faci trucuri?
Rostogoleºte-te!
Hai, Douglas, rostogoleºte-te!
Am fost îndrãgostitã odatã de un vânãtor. Eu eram culegãtoare...
A fost un mare scandal.
Fãceam schimb pe fructe de pãdure ºi dansam!
Apoi, tatãl meu l-a pocnit cu o piatrã ºi m-a vândut bunicului vostru.
Familia Crood! Coborâþi!
Grug, stau bine acolo. Guy e cu ei.
O, e Guy cu ei. Atunci e bine!
Mulþumesc cã m-ai informat de noutatea asta despre Guy!
Bine. Eu mã duc sus.
De ce nu vii ºi tu cu noi când termini cu tânguirile?
Poziþie de nani?
Ce spuneþi de o poveste?
Nu-i nimeni?
Apoi spuse: "Îl cunosc, eu l-am desenat."
Nu are sens!
ªtiu cã nu a fost uºor sã ne aduci aici.
Au trãit cea mai frumoasã zi din viaþa lor.
Îþi mulþumesc pentru asta.
Vreau sã vã arãt ceva.
O infinitate de sori pe cer.
Fiecare soare ce trece pe cerul nostru se opreºte acolo, sus.
- "Mâine"! - Acolo vom fi în siguranþã.
- Eu mã duc cu Guy. - Nu, fetiþa mea.
- Veniþi cu noi. - Nu pot fãrã Grug.
E problema ta! Eu vin cu voi.
Mamã, serios?
Grug habar n-are sã ne protejeze. În realitate, lui nu-i vin idei.
Nu e adevãrat. Ai uitat când...
- Când el... - Resemneazã-te!
Dacã i-ar veni vreo idee, aº avea un atac de inimã ºi aº muri.
- Grug! - Tatã!
E destul de mare! Nu poate dispãrea pur ºi simplu.
Staþi! S-o întrebãm pe doamna aia urâtã dacã nu l-a vãzut pe tata.
Nu, nu l-am vãzut!
- Ce faci? - Am stat treaz toatã noaptea
pentru cã tot îmi veneau idei!
- Acela e un ºarpe? - Cingãtoare în versiunea modernã.
- Se strânge singurã! - Ce ai pe cap?
- Eu o numesc "Disperare". - Iar eu "Perucã", rimeazã cu "nucã".
Iar pe ãsta îl numesc "Rostogolitor", rimeazã cu Grug.
- Dar nu rimeazã! - E mai rapid decât acoperã-picioarele.
Da! Încercaþi sã þineþi pasul!
- Vreau ºi eu un "Rostogolitor". - Pictura... e o chestie anticã.
Pe asta o numesc "Pe-loc".
S-o facem din nou. Cred cã am clipit.
- Îi numesc "Umbre". - Soarele nu-mi mai supãrã ochii.
- De unde ai ideile astea? - Cum nu am un "Creier",
pleacã din "Stomac", tocmai de jos ºi apoi se ridicã pânã la "Minte".
- Grug, trebuie sã continuãm. - Vedeþi, am idei, sclipiri!
Ca asta! O numesc "Grota-mobilã". Nu e extraordinarã?
- Pe ãsta îl numesc "Ridicãtor"! - Mamã!
ªtiu, e grav.
Aproape îmi pare rãu pentru el.
Ba nu!
Ce vrei sã faci?
M-am gândit cã, dacã aº avea idei bune ca Guy,
poate cã Eep m-ar fi ascultat, poate cã nu ºi-ar mai fi dorit sã plece.
O, Grug, despre asta e vorba?
ªi m-am mai gândit cã ar fi omorât-o pe mama ta,
aºadar... în fine... toþi sunt mulþumiþi.
Am ajuns!
În grotã! Intraþi cu toþii! Haideþi!
Nu!
- Gata cu grotele, Grug! - Poftim?
Ne vom agãþa de Soare ºi vom merge cãtre "Mâine" cu Guy!
Staþi puþin! Sunteþi cu toþii de acord?
- Thunk? - Scuzã-mã, tatã.
Trebuie sã încetezi sã te mai îngrijorezi pentru noi.
E datoria mea s-o fac! E datoria mea sã urmez regulile.
- Regulile tale nu ne ajutã aici afarã! - Ele ne-au þinut în viaþã!
Acelea nu erau pentru a trãi, ci pentru a nu muri. E altceva!
Ugga, bãieþi, trebuie sã mã ascultaþi!
Am fi fost morþi dacã te-am fi ascultat!
Acum trebuie sã-l urmãm pe Guy.
- Guy? - Guy, fugi!
Nu are sens! Nu mai avem timp!
Totul se prãbuºeºte, eºti incoerent ºi contraproductiv!
Vorbe mari spuse la supãrare!
- Continuã sã vorbeºti. - Contragreutãþi!
În dimineaþa asta erai schimbat. Un om cu idei, un om modern.
- Eu sunt omul grotelor! - Aºteaptã!
Ce-i chestia asta care te salveazã de pumnii mei?
- Smoalã. - Nu...
- Trebuie sã mã întorc dupã ei! - Nu te mai agita!
- Nu! - Grug! Stai!
Nimeni nu iese viu. Crede-mã!
Eu ºtiu.
- A ta... - Familie.
Îmi pare rãu.
Eram mic când s-a întâmplat.
Ultimele cuvinte ale pãrinþilor mei au fost:
"Nu te ascunde, trãieºte!"
"Urmeazã soarele ºi vei gãsi "Mâine".
Ai urmat lumina. Fata mea îþi seamãnã mult.
Nu. Þie îþi seamãnã.
Te iubeºte, dar uitã sã þi-o spunã...
aºa cum uiþi ºi tu sã-i spui ei.
Eram prea ocupat sã-i protejez.
Nu-i nimic, aºa fac taþii.
Da, ai dreptate, dar n-o putem face de aici.
Avem nevoie de una din ideile tale.
Hai cã poþi!
Cingãtoare, activeazã generatorul de idei urgente!
M-am prins!
- Mãi sã fie! - Da. ªtiu.
Face tot ce poate cu ce are! Haide!
Uite-l!
Cingãtoare, vreau iubire, dramã, sinceritate!
Impresioneazã-mã!
Ne-a vãzut! Ãsta e semnalul. Acum! Cu toatã forþa!
Nu se apropie! Pisicuþa noastrã nu pare speriatã!
Înspãimântatã? Îþi arãt eu cum se face!
Dã-mi oasele astea!
Þine-te bine!
Da! Ai reuºit!
- Grug! - Tatã!
Suntem bine!
Da, suntem bine.
Grug, e decizia ta.
Du-ne în "Mâine"!
Repede! Vom reuºi!
- Aveai dreptate! - Acolo sus! Iatã-l!
Soarele! Vom reuºi! Putem zbura pânã în "Mâine".
Fugiþi!
Eu... eu nu înþeleg! Soarele era chiar aici! Era aici!
Trebuie sã ne întoarcem în grotã! Repede!
Repede! Staþi uniþi! Continuaþi sã mergeþi!
Þineþi-mã de mânã! Thunk, sã mergem! Haideþi! Sã stãm uniþi!
Sã stãm... Grug, ce ai?
Grug, vom muri dacã stãm aici!
Grug, ascultã-mã! Trebuie sã ne întoarcem în grota aia.
Gata cu întunericul, gata cu ascunzãtorile!
Gata cu grotele!
Care-i sensul la toate astea?
Sã urmãm lumina!
Nu mã pot schimba, nu am idei,
dar am putere.
În acest moment e ceea ce vã trebuie.
Nu! Nu ºtim ce e acolo! Poate n-o fi nimic. E prea riscant!
E o ºansã.
Iar eu vreau sã profit de ea.
ªtii, mi-am dorit sã te arunc de când te-am întâlnit.
- E o glumã, nu? - Ce-i aia o glumã?
A reuºit!
El a reuºit!
- Bine, Thunk, e rândul tãu! - Nu vii, nu-i aºa?
Dacã reuºeºti tu, o voi face ºi eu.
Ai fãcut bine.
- Buni? - Fãrã dulcegãrii! Lanseazã-mã!
Stai! M-ai uluit azi, cãposule!
Încã trãiesc!
- E timpul sã pleci. - Nu! Am multe sã-þi spun.
- Trebuie sã lãmuresc lucrurile. - O fac eu.
Aºa e mai bine.
- Cum numeºti asta? - Mã gândeam s-o numesc "îmbrãþiºare"
cã rimeazã cu cingãtoare.
Dar îi poþi spune cum vrei.
Nu... Îmi place "îmbrãþiºare".
Te iubesc.
ªi...
- Tatã, mi-e foarte fricã! - Niciodatã, sã nu-þi fie fricã.
Acolo! Îl vãd!
Hei! Am reuºit!
Înapoi!
Sunt în pericol! Rezistaþi! Vin acum!
Cum ajung la ei? Trebuie sã mã gândesc.
Ce ar face Guy?
Ce aº face eu?
Ia þine-o puþin.
Mi-a venit o IDEE!
Fugi!
Douglas!
Hei, îl cunosc pe ãla!
Împingeþi!
Nu suntem în siguranþã aici.
Vorbesc eu cu ea.
N-am apucat sã-i spun.
Eep, dacã tatãl tãu ar fi aici, þi-ar spune...
Feriþi-vã!
Pare a fi el.
Feriþi-vã!
- Tatã! - A reuºit!
S-a prins de Soare!
- Nu prea bine! - Feriþi-vã!
Grug!
Unde-i pericolul? Cine a sunat din scoicã?
ªi eu te iubesc, tatã!
Unu, doi, trei, patru...
cinci, ºase ºi...
ºapte.
ªi jumãtate.
ªi opt.
Nouã.
Douglas! Tatã, l-ai salvat!
Un bãiat trebuie sã aibe animal de companie.
Am descoperit cã-mi plac pisicile.
Nu!
Trebui neapãrat sã vedeþi asta!
Sã mergem acolo!
Da! Faceþi loc!
Asta sunt eu. Mã cheamã Eep.
Iar ei sunt familia mea, Crood.
Dacã nu v-aþi dat seama dupã bronz ºi animalele de companie,
nu mai suntem oamenii grotelor.
S-o facem din nou. Cred cã am clipit.
Lumea noastrã încã e durã ºi ostilã.
Dar acum ºtim cã familia Crood se va descurca.
Pentru cã am schimbat regulile ce ne þineau în întuneric.
ªi pentru cã tatãl meu ne-a învãþat cã oricine se poate schimba.
Elibereazã fetiþa!
Aproximativ!
Aºadar, de azi înainte vom rãmâne aici.
Unde vom putea urma lumina.
---=== S F Â R ª I T ===---
by Amstel