www.titlovi.com
KUCNI U DRVO
Ovo je Pariz, jednog mirnog junskog dana.
Pariz, tih, spokojan i nesvestan, da će kroz par sati,
postati žrtva zavere koja će uzdrmati sigurnost slobodnog sveta.
Ovo je ulica Di Orlan, broj 26,
gde vrhunski vojni savetnici NATO alijanse, na tajnoj sednici,
razmatraju dva strogo čuvana crteža.
Dva crteža, koji sadrže konstruktivne detalje ultratajne "Lafajet X.V.27",
najmoćnijeg oružja koje je čovek do sada napravio.
Takve stvari, neminovno privlače pažnju najopasnijih špijunskih mreža.
Te noći, u 10 sati,
dve špijunske mreže, spremne na sve, istovremeno kreću u akciju,
ne znajući da je u akciji i ona druga.
Prva mreža je angažovala čoveka poznatog samo kao Brodnik.
Brodnik, strani agent, vešti fanatik,
čija vlada će uraditi sve kako bi se dokopala,
crteža zlokobnog Lafajeta X.V.27.
Druga mreža je mnogo suptilnija u radu.
Ovu mrežu vodi Godfri Lengston, bogati engleski čovekoljubac,
ustvari čovek koji je odan bilo kojoj zemlji, koja mu ponudi više.
Ali, kada nemilosrdni i okrutni ljudi rade svoj posao,
tu su uvek i nevini koji stradaju.
Slučaj "Lafajet X.V.27" nije izuzetak,
jer baš u ovom trenutku, u obližnjem noćnom klubu,
mladi američki trbuhozborac završava svoju predstavu,
ne znajući da će pre ponoći biti umešan,
u jedan od najzloglasnijih zločina, u istoriji međunarodne špijunaže.
Hvala! Mnogo vam hvala! Hvala, hvala.
Dame i gospodo, ovo je naša poslednja predstava u Parizu.
Klarens i ja želimo da vam kažemo da ste nam vi i vaš prelepi Pariz prirasli srcu.
Govori u svoje ime, ja jedva čekam da odem odavde!
Klarens to kaže jer je ljubomoran, zato,
što se meni desila najlepša stvar, koja u Parizu može da se desi,
ja sam se zaljubio. - Ljubav, ha, ha, ha.
Ova će ostati sa njim, dok bude imao para!
Ovo je uvredljivo. Ovo treba da izbaci iz predstave.
Volela bih da je to bila predstava!
Samo je ljubomoran! Ona je stvarno divna, prelepa devojka, voleo bih da je vidite.
Da, da je vidite. Plavooka plavuša, razbojnik dečijeg lica.
Klarense! - Izblajhana hobotnica!
Smiri se. - 15 ruku i sve su u njegovim džepovima.
Klarense, molim te! - Zmija zvečarka od 50 kila!
Klarense! - Metar i 60 cm... - Dosta više.
Laku noć, narode! Neka vas Bog čuva, laku noć.
Odri, draga čekaj, strašno mi je žao.
Obećavam, da se ovo neće ponoviti.
Džeri, ovo je nepodnošljivo,
sve je gore, a večeras je lutka bila potpuno van kontrole.
Draga, znaš da sam bio uznemiren. Zašto ne pokušaš...
Pokušala sam, ali ne vredi.
Upoznali smo se, zaljubili, bilo je divno... - Tako je!
Čim smo spomenuli brak, sve se promenilo!
Ova stvar je oživela, pretvirila se u nešto zlo, to je monstrum, veštica.
Samo veštica može da prepozna vešticu! - Klarense!
Džeri, balet noćas odlazi u Englesku, idem sa njima.
Recimo da je sve ovo bila užasna greška.
Odri, čekaj malo, mogu sve da objasnim.
Džeri, treba ti pomoć, moraš da odeš kod doktora.
Ne treba mi doktor! - Treba da se središ,
a onda možemo jednog dana da se nađemo i probamo ponovo.
Ne zovi ti nas, nazvaćemo mi tebe.
Zbogom Džeri! - Odri!
Ti, bedni, mali monstrume!
Opet si to uradio! - Pa šta, i onako je ne bi zavoleo.
To te se ne tiče! - Samo te je iskorištavala.
Samo još jednu reč, Klarense... - Da, iz tvoje glave!
Upozoravam te Klarense!
Džeri!
Baš lepo... dva puta za nedelju dana.
Ne znam šta se dešava Marti, reči izlaze same,
izgleda da više ne mogu da ih kontrolišem.
Biću iskren s tobom, imaš problem Džeri. Veliki problem.
Zato sam uradio nešto i neću da se svađamo,
moraš kod doktora, odmah ujutro.
To je možda najrazumnije, ja više ne znam Marti.
Kod kakavog doktora? - Najboljeg, zove se Kruger, on je u Cirihu.
U Švajcarskoj? - Rezervisao sam hotel i avionske karte. Pregled je u 9 ujutro.
Kakav noćni let za Švajcarsku? Kakav je to doktor?
Rekao sam ti, najbolji. - Da, znam, ali koje specijalnosti?
Pa, neka vrsta... psihijatra. - Lovac na glave?
Da mi pretura po glavi? - Ne pretura... - O, meni neće.
Džeri, molim te. - Priznaj, misliš da mi fali daska,
da mi je pregoreo osigurač, da sam skrenuo... - Niko to nije rekao.
Čemu onda noćni let za Švajcarsku?
Šta ću u Švajcarskoj? Ovde sam srećan. Imam mali problem, i rešiću ga.
Ti misliš da sam poludeo... - Džeri, slušaj!
Niko ne kaže da si lud.
Ali, uznemiren si, ja sam te video, već pet puta.
Upoznaš devojku koja ti se sviđa i sve je lepo,
a kada odnosi postanu ozbiljni, ta stvar oživi i prekine vezu.
Sve je gore. Ovo je druga lutka koju si razbio ove nedelje.
Moraš da odeš kod doktora Krugera.
Oh Marti, to lečenje traje 3 ili 4 godine.
Kruger ima novu tehniku, neke ljude je izlečio za 7 dana.
Za mene mu treba 4 godine, ja to znam.
Startuješ u Londonu kroz 10 dana. - Biću dobro u Londonu! - Nećeš!
Džeri, slušaj me!
Sa tobom sam 10 godina, kao brat... ali, ovo je kraj.
Ako ne budeš sa mnom u avionu večeras, a znaš moj problem sa avionima,
ako ne odeš kod Krugera i ne središ se, ja napuštam posao.
U redu, idem. - Dobro.
Kruger će verovatno hteti da vidi kako radiš sa Klarensom.
Kako se zove čovek koji popravlja lutke, onaj koji je sredio Terensa?
Papinek. - Papinek. Ja ću odneti Klarensa a ti idi u hotel i spakuj se.
Ne, ne ja ću ga odneti.
Siromašak. - Prestani da misliš o lutki kao o čoveku, to je samo drvo.
Misliš da ja to ne znam? - Daj mi ga. - Ja ću ga odneti.
Ovako će mu se više svideti.
Dok Džeri odlazi u Papinekovu radionicu,
mreža okolnosti se steže oko njega,
jer baš u tom trenutku, u ulici Di Orlan 26,
Brodnik, koji se dokopao tajnih dokumenata,
uzima dragocene crteže Lafajeta X.V.27.
kada...
Dok Brodnik beži u noć, alarm stiže u francusku policiju.
Novost konačno stiže do zvaničnika koji je gost na zabavi kod Godfrija Lengstona.
U redu. Izvinite me gospodine.
Brzo, oslušni ovaj razgovor.
*Da. Da, razumem.
Policija je blokirala područje.
Idite tamo i nađite tog čoveka. Uzmite crteže pre policije.
Papinek!
Policija! - Šššš... mušterija.
Upravo sam im pobegao. - Imaš li crteže? - Imam.
Dolaze u ulicu, pretresaće kuću po kuću.
Moramo da ih iznesemo odavde, odmah. - Kako?
Nosi ih ti. Avionom, vozom, moraju noćas da napuste Pariz.
Nemoguće, mene prate a Pariz će biti hermetički zatvoren,
svi aerodromi, sve železničke stanice...
G. Papinek, je li gotovo? Već je prošlo 11.
Budite strpljivi, biće gotovo za minut.
Trbuhozborac. Leti za Cirih ponoćnim avionom.
Ponoćni avion...
Koja lutka je njegova? - Obe. Stavićemo po jedan u obe.
U svaku po jedan? - Ako bude problema,
ako jedan crtež dođe u pogrešne ruke, on ne vredi bez drugog.
Dobro, požuri. Požuri!
Mora da sam vam napravio problem, ali ovo je bilo hitno,
večeras odlazimo za Cirih.
Ne, ne, ne. Ne smete da dirate dok se lepak ne osuši.
Naravno, odlično ste ovo uradili, tako je.
Ne bih voleo da mislite kako volim stalno da razbijam lutke.
Ali, čudno je da ih razbijam samo kada sam zaljubljen.
Marti misli da je to čudno, pa zato idemo kod tog doktora u Švajcarsku.
Zapamtite, lepak! - Da.
G. Papinek, vi ste Francuz, trebalo bi da se razumete u te stvari,
pa hoću da vas pitam. Kako znate kada ste stvarno zaljubljeni?
Zapamtite, ne smete da ih dirate. - Ni ako ste zaljubljeni?
Ne, dok se lepak ne osuši.
Ne, dok se lepak ne osuši?
Hvala vam. Poslaću vam novac iz Švajcarske.
Idi u svoj stan, zovi Gromeka u Cirihu.
Gromeka? Zašto ga ne zovemo odavde?
Siguran sam da prisluškuju moj telefon.
Reci mu da ćemo se, kada uzme crteže, videti u Londonu. - U redu.
Čisto je.
Požuri!
Stanite!
*Dajte mi vezu sa Cirihom,
*sa gospodinom. Laslom Gromekom.
*Ne, ne. Gromek, G-R-O-M-E-K.
*Da, da, ja sam Gromek. Izvolite.
*Roba kreće večeras.
*Večeras? Nastavi... Šta je to s tobom?
*Ponoćni avion za Cirih.
*Nosi je riđokosi trbuhozborac...
Riđokosi trbuhozborac?
Imamo trag. Američki trbuhozborac, Džeri Morgan,
koji je riđokos, večeras je okončao angažman u "Zlatnom Piletu". - Ou?
Putuje u Cirih avionom u ponoć.
Postaraj se da budemo u tom avionu. - Razumem.
Dobro veče. - Dobro veče.
Zadržite vaš kaput gospodine. Grejanje nam trenutno ne radi.
Ništa luđe nisam čuo.
Ići kod doktora u Švajcarsku avionom u ponoć.
O'ladi, ja treba da kukam, ti znaš kako ja podnosim avion.
Prestani da kukaš. Neće ti pozliti.
To je u tvojoj glavi. Ne misli o tome i biće ti dobro.
Oh, strašno mi je žao. - U redu je.
Molimo putnike da zauzmu svoja mesta.
Jesi li sigurno rezervisao hotel? - Najbolji, Zonenhof.
Uzeo si dve sobe? - Dve sobe. - Dobro
Ako budemo spavali u istoj sobi sa tvojom devijacijom u nosu...
Prestani da brineš, hoćeš li?
Jesi li dobro? - Dobro mi je, dobro.
Kako je tvoj stomak? - Dobro je, samo ne pričaj o tome.
Uzlećemo. Molimo vas da vežite svoje pojaseve.
Veži svoj pojas.
I zaboravi stomak, to je sve psihički.
Šta to radite?
Ništa... samo vezujem moj pojas.
Onda ga, molim vas, odvežite. - Da, gospođo.
Izgleda da se zaglavio.
Onda zovite stjuardesu.
Brzo će ona... - Da, pretpostavljam.
Lepa noć, zar ne? - Da, vrlo lepa.
Jeste li iz Pariza? - Ne.
Iz Londona? - Da.
Uživali ste u krunisanju? - Molim vas, pokušajte da nas odvežete.
Strašno mi je žao. - U redu je.
Marti, jesi li sigurno dobro? - Molim te... biću dobro.
Možda bi vi i vaš prijatelj hteli da sedite zajedno?
To je vrlo lepo od vas, ako vam neće smetati? - Ne, naprotiv.
Pazite glavu.
Oh, ispala vam je...
Užasno mi je žao. - U redu je.
Toalet je pozadi.
Zar nije strašno? Prosuo sam čokoladu po njenom kaputu.
Ne treba ti to, Marti, problem je u tvojoj glavi.
Dramamin, uklanja mučninu trenutno.
Pročitao sam članak, u kojem piše da ti neće biti muka ako ti stomak nije prazan.
Molim te, ne spominji stomak. - Šta si večerao?
Neću da razmišljam o tome. - Ali, trebalo bi da razmišljaš, tako piše.
To smanjuje napetost, opušta stomačne mišiće.
Molim te, ne spominji stomak. - Marti, ne budi dete,
moraš da se boriš protiv toga.
Sada mi reci, šta si večerao?
Pa, prvo sam pojeo malo pileće supe.
Pileća supa je odlična, lagana, hranljiva, topla,
smiruje stomak... - Molim te, ne spominji stomak.
Šta si još večerao? - Jastoga.
Jastoga? Dobro, dobro, jastog je pun proteina, bogat je s jodom. Jako dobro.
Jeo si ga kuvanog? - Ne, punjenog... - Ah, punjenog?
Sa gustim sosom od sira. - To je lepo.
Sa... gustim sosom od sira?
Sa piletinom i brokolijem u holandskom sosu...
i salatom od inćuna u dresingu od sira "Rokfor".
A za dezert... - Bez naziva, samo inicijali.
"Pečena Aljaska" sa puno slatkog krema odozgo...
U redu. - Da znaš, bio si u pravu. Stomak mi je puno bolje.
Molim te, ne spominji stomak. - Nije ti dobro?
Promenila bih sedište. - Napred ili nazad?
Oh, bilo gde, samo dalje od onog mladog čoveka.
Hvala.
Izvinite. Niste li vi, Džeri Morgan?
Da. - Ja sam sekretar Godfrija Lengstona.
G. Lengston je vaš veliki obožavaoc i voleo bi da vas upozna.
Recite mu, drugi put... - Recite da će g. Morgan odmah doći.
Hvala!
Zašto si to uradio? Nisam raspoložen...
Smiri se, Lengston je moćan u Engleskoj,
ima puno veza, može da te progura. - Dobro, možda neki drugi put.
Ne smeš ovo da propustiš. Možda ti je ovo životna šansa. - U redu,
OK, ako ne odem neću nikada čuti kraj toga. - Dobro.
Kada ga upoznaš, nemoj da se praviš važan, znaš kakvi su Englezi,
dostojanstveni, rezervisani... budi fin i nonšalantan.
Ovo je prilično blesavo. - Hajde mali, uradi to za mene.
Dobro.
G. Lengston? - Da. Baš lepo od vas g. Morgan, sedite.
Hvala... - Izvinjavam se što sam tražio da dođete,
ali, ja sam vaš obožavaoc. - Stvarno? - Turske ili egipatske?
Uzeću egipatsku.
Gledao sam vašu tačku u "Zlatnom piletu" bar 12 puta.
Hoću da kažem da imate poseban osećaj, tehniku,
i predstavu koja, ne samo da je smela, nego je i briljantna.
O, to je rutinski posao, stvarno.
To me je podsetilo na još jednu smelu predstavu,
predstavu koja je odigrana večeras, u ulici Di Orlan br. 26.
Vi baš posećujete noćne klubove, zar ne?
Mislim na krađu tajnih dokumenata,
koje iz zemlje trenutno iznosi neki lukavi kurir. - Ou?
Ta predstava takođe zahteva određenu smelost i perfekciju.
Koliko znamo, možda je krenuo brodom iz Bordoa,
vozom za Berlin a možda je baš u ovom avionu.
Čovek mora nekako da putuje. - Zamislite nervozu tog čoveka,
napetost koju mora da oseća u stomaku.
Mislim, kada bi neko znao ko je on ili šta nosi,
njegov život ne bi vredeo ništa.
U takvoj situaciji bio bi spreman da zameni svoju rizičnu poziciju,
za jednu luksuznu, bazbednu,
i što je još važnije, sigurnu poziciju.
Slažete li se sa mnom? - Da...
Drugim rečima, mislite da bi on prihvatio da pregovara o ceni toga?
O, bio bi budala, kada ne bi. - Drago mi je da se slažemo.
Recite mi g. Morgan, šta bi ste rekli, koliko zvezda ima tamo?
Pa...
Zvezda... zvezda na nebu? - Da.
Pa... ne znam...
Rekao bih na hiljade... - 100 hiljada?
Ne... rekao bih da ih je više... - 200 hiljada?
Ne... verovatno ih je malo više. - 300 hiljada?
Ne bih da budem drzak ali to je mlečni put.
Pa dobro, g. Morgan, koliko bi vi rekli da ih ima?
Zvezda? Pa, ja bih rekao oko milion.
Milion? - Da... otprilike...
Vrlo dobro g. Morgan, neka bude milion.
Vrlo dobro, g. Lengston, neka bude. - Dobro.
Da se vidimo sutra, na ručku, u mom hotelu? - Da, bilo bi vrlo lepo.
U podne, u mom apartmanu, hotel Zonenhof.
Oh, i ja ću odsesti tamo. - Kakva slučajnost.
Bilo je zabavno g. Lengston, zvezde i ostalo. Vidimo se sutra.
Uh, strašno mi je žao. - U redu je.
Oh, izvinite. - Gromek. - U redu je.
Jesi li siguran da imamo dve sobe. - Normalno. - Dobro.
Gospodine, ispustili ste nešto.
Gromek. - Drago mi je.
Cigaretu? - Ne, ne hvala.
Ja insistiram. - U redu, ako insistirate, rado ću uzeti.
Ove su prilično blage. Puno vam Gromek.
Znaš, ovaj jezik se lako uči.
Ali, ne možete da nas smestite u istu sobu, on hrče!
Žao mi je her Morgan. Večeras nema više soba.
Ali ja sam tražio dve sobe! - Žao mi je.
Znam prijatelju, ali saslušaj me.
Kada ovaj čovek hrče, to nije ljudski,
to je kao da krklja neka mašina ili... - Žao mi je.
Znam da vam je žao, ali nije on kriv.
On ima devijaciju u nosu, i kada hladan vazduh...
U čemu je problem?
Imamo samo jednu sobu, a moj saradnik hrče.
Ovaj mladić je moj dobar prijatelj.
Bio bih vam zahvalan ako ih smestite. - Da, g. Lengston.
Laku noć g. Morgan. - Laku noć g. Lengston, vidimo se sutra.
U podne, u mom apartmanu. - Da, odlično.
Ah, da!
Našao sam vam dve sobe, jednu do druge. - A - ha.
Ali su u starom krilu, i nemaju kupatila.
Oh, to je u redu, dobri moj čoveče.
G. Braun će biti u 311, a vi u 312.
Gromek! - Ne, Gromek je u 418.
Lak jezik za učenje...
Moj ključ, molim vas.
Džeri, popij ovo dobro ćeš spavati.
Oh, znaš koliko mrzim da pijem te stvari.
Moraš da budeš bistre glave kada ujutro odeš kod doktora.
Sada, hajde pod jorgan, i odmori se.
Lepo i toplo.
Marti? - Da?
Misliš li da će doktor utvrditi da sam lud?
Normalno da neće. Sada ostavi tu cigaretu.
Znaš, ja mislim da nisam lud.
Jesam malo čudan ali to nije ludilo.
Dosta više. Hoću da se naspavaš.
Mnogi izgledaju čudno ali nisu ludi. - Mnogi su čudni.
Priznaću da sam napet nervozan,
i razdražljiv, puno pričam ali nisam lud, samo sam malo čudan.
I ja sam napet. - Znam i ti si čudan.
Ali, ti nisi lud. Niko ne kaže da si lud.
Niko te neće skloniti zato što kažu si čudan.
Niko nikoga neće skloniti, hajde...
U mom poslu čovek mora puno da priča... ali to ne znači...
Spavaj! - Ali znam jednu stvar, ludo je ludo, a čudno je čudno.
Jesi li završio? - Da.
Laku noć.
Marti? - Da?
Pretpostavimo da posle svega ovoga, doktor zaključi da je sa mnom sve u redu.
To bi bilo vrlo čudno. Laku noć.
*Da? - Želite li da vas probudimo ujutru? - Da, molim vas u 8 sati. - Dobro.
*Da? - Da li želite da vam se doručak donese u sobu? - Da.
*Voleo bih, sok od pomorandže, tost i kafu. - Vrlo dobro. - OK.
*Šta je sad? - Kada?
*Kada? A šta mislite? Odmah ujutru.
*Ako može, ja bih da malo odspavam. - Vrlo dobro.
Hrkanje je bolje od ovoga. Spavaću kod Martija.
Šta vi radite ovde?
Gde je Marti? - Marti?
Ovo je strogo poslovno putovanje, on to zna. Gde je on?
Mladiću, ne znam ko ste vi ni kako ste dospeli ovamo,
ali ako ne napustite moju sobu za minut, zvaću nadležne.
Vaša soba?
Strašno mi je žao. Ovo je strašna greška, ja...
Uzeo sam tabletu za spavanje i mislio da idem u Martijevu sobu,
nisam znao da sam ušao u ovu sobu.
Obično ne idem u njegovu sobu jer hrče,
ima devijaciju u nosu i užasno hrče,
ali radijator je počeo da pišti, pa sam pomislio,
sve je bolje od spavanja sa radijatorom pa sam pošao u Martijevu devijaciju...
i... morao sam rano da ustanem jer moram na Kluniku dr. Kligera,
mislim dr. Kluniksa Kligera.
Pa.. bilo je vrlo prijatno veče, nadam se da ću vas ponovo videti.
Ako može... moje papuče... - Papuče?
Hvala još jednom. Oh, jastuk...
Hvala... i... dobro jutro.
Hajde, hajde ako ćeš da se tuširaš,
za 45 minuta moraš da budeš kod Krugera.
Marti, ovo je neverovatno. Probudio sam se jutros u drugoj sobi.
Jesi li dobro spavao? - Ne znam, ne mogu da shvatim...
Najbolje ti je da se istuširaš.
Uzmi hotelski ogrtač iz ormara.
Kupatilo je niz hodnik. Požuri, ne bih da propustim doručak.
Šta vi radite ovde? - Gde je Marti?
Ko je Marti?
Slušajte, ako se nastavi ovako, izbaciće nas iz Švajcarske.
Mladiću, vi ste u ženskom kupatilu. - Ja ne....
U ženskom kupatilu? Oh, žensko...
Ako ne odete za tačno 3 sekunde...
Oh, strašno mi je žao, ovo je grozna greška, stvarno.
Mogao bih da objasnim ali, dugo bi trajalo.
Vidite, treba da odem na Kriniku dr. Kliniksa,
mislim, na Kruniku dr Kriniksa.
Kao što sam već rekao, Marti ima problem sa nosom.
Znate u jednoj nozdrvi... - Znam, ima devijaciju.
O, i vi imate taj problem? - Samo izađite!
Da. Ja mrzim ovakva kupatila, ali...
Kao što sam vam rekao... - Ako može... moje papuče...
Papuče? Oh, papuče! Izvinite.
Mogao bih da vam objasnim ovo, ali ne bi poverovali.
Gde je to? - Treća desno, ali zaključajte vrata, naleteće na vas.
Zar ne razumete? Ja sam Gromek. - Ha?
Gromek. G- R- O- M- E- K. - Oh, tako se piše, gromek.
Možda vam ovo pomogne: ja sam Brodnikov prijatelj. - Ha?
Brodnik, B-R-O-D-N-I-K.
Ne pomaže, ali vi očigledno znate slova.
Pomaže li, ako spomenem ime, Moris Papinek?
Pap... o, Papinek! Oh, svakako, jeste li vi njegov prijatelj?
Ja treba da vas kontaktiram. - Trebate?
O, svakako, zbog lepka. Recite mu da je sve ispalo dobro.
Ispalo je dobro?
Da, polomio sam glavu moje lutke, a on je popravio, i to odlično.
Oh, shvatam! Izvinite što sam vam smetao. - Nema problema.
Oh, kada ga vidite, pozdravite ga,
i recite mu gromek, pono mu gromek.
Puno mu gromek.
Puno mu gromek?
Dobro jutro. - Imam izveštaj iz Pariza.
Pa?
Morgan je, izgleda, bio na ivici nervnog sloma,
a ovamo je došao na lečenje.
Prošle noći je polomio lutku,
i nosio je na popravku u radionicu nekog... Papineka.
Papinek. Papinek... to ime... Pa naravno!
Moris Papinek, iz Perinove mreže. Kako glupo od mene.
Mora da je Brodnik odneo crteže Papineku,
a tamo su ih sakrili u lutku.
Riđokosa budala je samo "poštansko sanduče".
Upravo su odneli lutku iz hotela.
Obavesti me čim se vrate.
Moraš da se dokopaš te lutke prvom prilikom. - Dobro.
...i to bi bila cela priča doktore. I ponovilo se na isti način, 5 puta.
Vidim. - Upoznam devojku, zaljubim se u nju,
i kada pomislim na brak,
Klarns iznenada oživi i to prekine.
Sigurno ne želite da vidite kako radim s njim?
Ne, to neće biti neophodno, a imam i praktičan savet.
Psihijatar koji radi u Londonu,
i poznaje moj način rada, nalazi se ovde na konsultacijama.
Pošto vi morate da radite u Engleskoj kroz 10 dana,
voleo bih da doktorka prisustvuje sesiji,
i nastavi da vas leči u Londonu.
To je u redu doktore.
*Recite doktorki Nordstrom da uđe.
Siguran sam da ćete se posle kraćeg lečenja,
brzo oporaviti.
Uđite!
O, zdravo!
Dobro jutro.
Ovo je iznenađenje, nisam vas očekivao ovde. - Vi se poznajete?
Ne, ne baš, sinoć smo spavali u istoj sobi.
Mislim... zajedno smo se tuširali.
Ustvari nikada se nismo zvanično upoznali.
Ovo će možda trajati malo duže nego što sam mislio.
Mi smo... - Izvinite.
Naši putevi su se slučajno ukrstili. - Da.
To je bila normalna greška. - Oh, da prilično normalna, vidite,
taj radijador je šištao, a moj prijatelj koji ima devijaciju u nosu,
o, ona ima isti problem.
On mi je dao tabletu za spavanje... - Pripremite inekciju. - Da doktore.
Da pripremi inekciju? - Da.
Dajte mi vaš sako i lezite.
Bila je sasvim normalna greška, mislim da mi za to ne treba inekcija.
Koja vrsta inekcije? - Lezite i zavrnite rukav.
Kakva je to inekcija? - Prosta i bezbolna gospodine Morgan.
Duboko ćete zaspati i govoriti slobodno.
Ja inače govorim vrlo slobodno, valjda ste to shvatili do sada.
Vaš rukav, molim vas.
Doktorko Nordstrom, hteo bih da vam objasnim ono od jutros.
Ja nemam običaj da se tuširam sa nepoznatim ženama.
čak ni sa onima koje dobro poznajem. - Molim vas.
Ali, uveravam vas, da kada bih morao da se tuširam sa nekim,
nema nikoga sa kim bih radije... Bolje mi dajte tu inekciju.
Udahnite duboko.
Bože, ne mogu da prevaziđem to da ste vi doktor.
Mislim, tako ste... lepi za doktora.
Bez uvrede dr. Kruger. - Opustite se g. Morgan.
Bože, nisam mogao da zamislim doktora sa
tako lepim plavim očima, sa tako divnom kosom,
sa tako lepim usnama... Znate, ako ja ne bih...
Prelepi ste.
Sada spavate.
Idemo daleko u prošlost.
Godine se vraćaju u nazad. Sada ste mali dečak.
Da, ja sam mali dečak, vrlo mali dečak, najmanji kojeg ste videli u životu.
Ja sam mali dečak, imam 5 godina i svi kažu da sam bistar i pametan,
ali, ja sam najnesrećniji, najusamljeniji i najjadniji dečak na celom svetu.
Reci mi Džeri, zašto si tako nesrećan?
Zato što se mama i tata stano svađaju, viču i vrište jedno na drugo,
gađaju se stvarima i svašta... - A zašto to rade?
Moraju. Oni su u braku.
Misliš da se u braku svi svađaju? - Da, i to mi se ne sviđa.
Ja to uopšte ne volim. Ja to mrzim, i to je to.
Pobeći ću od kuće, otići ću u Kinu, u Afriku,
loviću tigrove i lavove i penjaću se na planine.
Zašto ne odeš? - Zabranjeno mi je da pređem ulicu.
Reci mi Džeri, čime se bave tvoji roditelji.
Imaju vodvilj, ali uvek viču, svađaju se i galame.
Zašto se svađaju?
Jer mama kaže da tata stalno gleda Zeldu, gutačicu vatre i,
svakako, tu je alkohol. - Koliko je to loše?
Ne znam, ali mama kaže, ako bude mogao da ga kupi ili ispeče,
on će ga srkati, gutati ili grgoljiti,
ako ima šta da se iscedi iz flaše i naspe u čašu,
on će to popiti.
Ali Džeri, ima li bilo šta u tvom životu, ugodno i lepo?
Da.
Da ima, kada su mama i tata na pozornici. To je divno.
Upale se sva svetla u boji, muzika svira... to je najlepša stvar.
Ćao Zelda. - Ćao Džeri.
Kako ti se sviđa novi restoran sa špagetima?
Mala, drži se svog parafina. Nisi njegova klasa.
Hajde, produži! - Šta ti je, nisam ništa rekao.
Velika razlika između pričanja i gledanja...
A kako sam to gledao? - Način na koji pričaš.
Mama, tata, prestanite, prestanite, prestanite...
Mama, tata, prestanite s tim, prestanite s tim, mama, tata...
Opustite se Džeri, molim vas. Dobro vam je, sa prijateljima ste.
Kakvo je vaše mišljenje, doktorko?
Izgleda da imamo standardan slučaj,
usamljeno dete, proizvod nesrećnog porodičnog života,
koje je odraslo sa velikim otporom prema braku.
Tačno. Budući da je trbuhozborac, on svoj otpor izražava preko lutke.
Neophodna mu je intenzivna terapija. Predlažem da odmah krenemo u London.
Dobro. Ali zapamtite, nipošto ne sme da dođe u kontakt sa lutkom.
Samo još nešto doktore. Mladić je nagovestio da ga privlačim.
Mislite li, da to može da ugrozi lečenje?
Pa, mislim da je to rizik koji ćemo morati da prihvatimo.
Džeri... Džeri, sada možeš da se probudiš.
Predivne plave oči, lepa kosa... - Možeš da se probudiš.
Ti i ja putujemo u London.
Zar?
To je lepo.
To je vrlo ljubazno od vas što ste promenili pravac leta i povezli nas.
Nisam uopšte promenio pravac.
Objasnio sam vam, da sam dobio hitan poziv iz Londona,
pa bih svakako morao da iznajmim ovaj avion.
Bez obzira, ja mislim da je to vrlo lepo. - Zadovoljstvo mi je.
Nadam se da ćete me posetiti u Lengsmeru, kada dođete u London.
Oh, voleo bih.
Mnogi moji prijatelji bi uživali u vašem društvu.
Dao bih vam propusnice za moje klubove.
Propusnice za vaše klubove?
To je vrlo galantno. Kako da vam se odužim za to?
Ne spominji to, dragi moj mladiću.
Takve stvari su same po sebi, nagrada.
Sada, ako mi vi mladi dopustite, ja bih malo odspavao.
Možda ste za čaj ili sendviče? - Ne hvala. Možda kasnije.
Zar nije divan čovek? Tako je očinski pažljiv.
Vama je to jako važno, zar ne?
Da. Pitam se zašto?
Da nije to, što Godfri Lengston izgleda snažno i pouzdano,
sve ono za čim je mali Džeri Morgan čeznuo i nikada nije imao u ocu?
Doktorko, strašno ste pametni?
Ta zavisnost o osećanjima može biti jedan od vaših glavnih problema.
Doktorko, da li ste za večeru negde večeras?
Gospodine Morgan, upozoravam vas,
da naš odnos mora da ostane strogo formalan. Da li je to jasno?
Ah, da, da.
A moramo da se čuvamo od još jedne stvari.
Vidite, u skoro svakoj terapiji,
pacijent postaje emocionalno vezan za svog psihologa.
To, svakako, može imati razne forme,
ali, kako sam ja žena a vi muškarac,
sasvim je moguće, da tokom lečenja,
vi čak dobijete osećaj da ste zaljubljeni u mene.
Znate, to je neverovatno kojom brzinom se to dešava.
I tako se slučaj Lafajet X.V.27 premešta u Englesku,
gde, te noći, u Lengsmeru, na svom imanju,
Godfri Lengston, uveren da poseduje kompletan plan,
počinje pregovore o njegovoj prodaji, sa svojim čovekom iz Istambula,
sa čovekom poznatim samo kao Bručik.
Jesi li rekao Bručiku da imamo crtež?
Krenuće odmah avionom. Javiće kada stiže. - Odlično.
U međuvremenu, iz hotela Rojalton, koji se nalazi u Sohou,
Gromek, koji je takođe ubeđen da ima kompletan plan,
naziva telefonom Morisa Papineka koji je u Parizu.
Papinek, zadržan zbog policijskog nadzora, ubeđuje Gromeka,
da će doći u London za najviše 24 sata.
Kasnije te večeri, u hotelu Kensington Park,
Marti nije gubio vreme. Organizovao je konferenciju za britanske novinare.
"Američki trbuhozborac stiže iz Pariza."
Dve lutke. Imali smo sreću, pa smo uzeli onu pravu.
Hvala.
"Draga, uvek tvoj, Ričard".
Dobro jutro g. Morgan. - Dobro jutro.
Ja... doneo sam vam par cvetića.
Oh, hvala, ali moja praksa je da ne primam poklone od pacijenata.
Ako se slažete, daću cveće deci, na klinici gde radim.
Ne, nemam ništa protiv.
Sedite i opustite se. - Ovde? - Da, ako nije problem.
Ne, sviđa mi se da sednem ovde.
Vrlo uprošteno, naša tenhika je,
da vi kažete sve što vam padne na pamet,
a ja ću da pravim beleške.
Hoćemo li da počnemo? - Da.
Šta god mi padne na pamet? - Da, molim vas.
Ko je Ričard? - Molim?
Ko je momak na fotografiji?
Moj prijatelj.
Amerikanac? - Bio je.
Kako mislite "bio", da li je mrtav?
G. Morgan, upozorila sam vas juče...
Da, zaboravio sam, izvinjavam se. - U redu, hajde da nastavimo.
Rođen sam u Filadelfiji, u sred matinea,
onda se moja porodica preselila...
Da li ste ga voleli?
Ako vam ta fotografija odvraća pažnju, skloniću je. - Ne, ne odvraća.
Mislim... ja i ne znam čoveka... zašto bi...
...ne odvraća mi pažnju.
Verovatno je neko ko je voleo nekoga...
Da li ste ga voleli?
Očigledno ne možemo dalje, dok vaša radoznalost ne bude zadovoljena.
Zvao se Ričard Tompson.
On je bio američki vojni pilot, ja sam bila medicinska sestra,
sreli smo se, zaljubili, poginuo je na zadatku.
Šteta.
Uvek sam želela da postanem doktor.
Postala sam doktor a onda psiholog i to je sve.
Možemo li sada, da nastavimo g. Morgan?
Da. Kada smo napustili Filadelfiju, otišli smo...
To je sve?
To je sve što ste uradili? Postali ste doktor i ništa više? - Molim?
Mislim, zar se niste družili, imali romanse, izlazili sa muškarcima?
Stvarno gospodine, Morgan! - Doktorko, vi ste u problemu.
Moramo da uradimo nešto u vezi toga. - Bojim se da smo napravili veliku grešku.
Čekajte malo! - Naći ću vam dobrog muškog psihologa.
Neću muškog psihologa, vrlo sam zadovoljan sa vama.
Ali, tvrdoglavi ste i ne sarađujete!
To nije istina. Rekli ste "sve što mi padne na pamet".
Da. - U redu, pomenuo sam Ričarda, pa šta?
Pretpostavimo da sam imao konja Ričarda,
koji me je ritnuo u glavu... - To je vrlo moguće.
Znate li šta ja mislim?
Mislim, da ako ne smem da pomenem Ričarda,
to ne znači da nešto nije u redu sa mnom, već da možda nešto nije u redu sa vama,
i da morate odmah da preduzmete nešto.
Pozvaću dr. Manfreda. - Neću njega, hoću vas.
Mislim, treba mi mlada i lepa doktorka,
a vi ste upravo doktorka kakva mi treba.
To je bilo dosta g. Morgan. - Suočimo se sa činjenicama:
Kada vas je poslednji put zagrlio muškarac?
Kada vam je zadnji put muškarac rekao da ste mladi i lepi?
A vi jeste mladi i lepi. - G. Morgan, hoćete li molim vas...
Ne, dok ne kažem ono što hoću.
Čemu se opirete? Od čega vas je toliko strah?
Smatram da sa vama nije moguće raditi, zato molim vas, odlazite.
U redu, idem.
Ali, vi ste u većem problemu nego ja i to ću vam dokazati.
Moj kišobran, molim vas. - Izvinite.
"Sigmund Frojd - Uvod u psihoanalizu."
Posesivnost potiskuje podsvest i...
Dobro jutro. Mogu li da vidim doktorku?
Žao mi je, doktorka danas radi u klinici.
Oh, neću duže od par minuta.
Dobro jutro doktorko. - Nisam našla dr Mafreda ali ću ga verovatno naći.
Sada, izvinite...
Ne morate da idete kod dr. Manfreda,
celu noć sam proučavao vaš problem.
Mislim da imam odgovor, to je vrlo uobičajeno, sve je u knjigama.
Imate samo mali "kompleks krivice" i to je sve.
Vidite, vi ste žrtva opsesivnog pristupa
a on se krije u podsvesti, razumete li?
Kao što je rekao Hajnrih Lastvogel... Čekajte!
Zar ne razumete? Vi ste regresivni,
a regresija je odbrambeni mehanizam od osećaja krivice,
koji se pravda ponovo i ponovo radi poremećenog zadovoljenja Edipa...
Saslušajte me, samo minut, molim vas.
Zaboravite velike reči, i onako ne znam šta znače, ali znam ovo:
Znam da ste voleli Ričarda i da je on voleo vas.
Kada je umro, osećali ste krivicu jer je to bio on, umesto vas.
Zar ne razumete? Krivite sebe za nešto, za šta niste krivi,
kao da kažnjavate sebe zato što niste umrli i vi.
Zar ne vidite to?
To je istina, zar ne?
Mislila sam da se to ne vidi.
Možda ćete se osećati bolje ako mi sve ispričate. - Ne, ja...
Molim vas. - Ja ne...
To nekada pomogne, samo pričajte.
Sve se desilo ovde. Grad u kojem ja Ričard bio stacioniran, kao i
bolnica u kojoj sam ja bila medicinska sestra.
Dolazim ovamo svake nedelje, radim u klinici,
posećujem njegov grob...
Zašto ne nastavite da govorite?
Upravo je stigao teleks. Bručik je krenuo iz Istambula, stiže večeras.
"Stižem večeras da ispitam robu. Papinek".
Sigurno nećete ništa da popijete? - Ne, neću.
Ima nešto smešno u vezi mene i pića.
Treba samo da pomirišem čep i jurne mi krv u lice.
Da to nije možda zbog problema vašeg oca sa pićem?
Sada ste vi pacijent a ne ja. Sećate se?
Da li ste za ples?
Možda ćete zažaliti, namučiću vas.
Ali isplatiće mi se, zbog svega ostalog. Idemo.
Nikada nisam sanjao, ali od nedavno sanjam,
samo o tebi,
Šta god da radim, moje misli su,
sve samo o tebi,
Tako si umiljata, slatka i poželjna,
ali i tako misteriozna
pa sam zastao jer nepristupačna si ti,
Šta da radim?
Svim prijateljima, koje nazovem,
pričam samo o tebi,
Hoću da ispričam svima,
sve o tebi
Zar nije neverovatno i neshvatljivo,
da ti je stalo do mene,
Želiš li moje ruke kao što želim i ja, da su svuda oko tebe?
Zar nije neverovatno i neshvatljivo,
da ti je stalo do mene,
Želiš li moje ruke kao što želim i ja,
svuda oko tebe.
Pa g. Bručik, šta mislite?
Vrlo dobro. Vrlo dobro. Sada mi pokažite drugu polovinu.
Drugu polovinu?
Ovo je osnovni mehanizam, gde je uređaj za aktiviranje? Gde je drugi crtež?
Drugi crtež? Dve polovine?
Naravno, slika u novinama. Dve lutke. - Govorite o nekakvoj igri?
Nazovi London. Reci našim prijateljima da odmah odu u Morganov hotel,
i neka uzmu taj crtež, iz druge lutke. Ne interesuje me, kako. - Razumem.
Ne brinite, uzećemo i drugu polovinu.
Javite mi kada je uzmete.
Ovo je bio stvarno divan dan. - Stvarno?
Ni ja ne mogu da se setim ničega lepšeg. - Ne?
Tako je lepo, što ste me naterali da uradim sve te stvari,
koje nisam radila godinama. - Ja ne mogu biti zadovoljniji.
Da li bih mogao dođem sutra, mislim...kao pacijent?
Ne vidim, zašto ne biste? - Dobro.
Onda... - Da?
Laku noć. - Laku noć.
U koliko sati mi zakazujete?
Doći ću rano.
Idi odmah u Morganov hotel i uzmi drugi crtež.
Ništa ne sme da te zaustavi.
Kada ću biti plaćen? - Idi odmah.
Ne, dok ne dobijem moj novac. - Krenućeš odmah,
ili ti novac neće ni trebati.
Dobro veče gospodine. - Baš je dobro!
Halo. - Gde si ceo dan? Ne javljaš se, ni reči... dobro si me zabrinuo.
Momče, imam novost za tebe.
Imam veliku vest za tebe. Zaljubljen sam Marti, stvarno zaljubljen.
Šta? - Da, u najdivniju doktorku na svetu.
Ne počinji opet s tim. - Ne, ovaj put je drugačije.
Uvek je drugačije. - Ali ovo jeste Marti, ozbiljno.
Ja ne mogu to da zaustavim, ti ne možeš, ona ne može, ne može čak ni Klarens.
Klarens? - Da, izvadiću ga da ti dokažem to.
Džeri ne smeš to da radiš. Još ne smeš da prilaziš toj lutki.
Slušaj, ja sam u pidžami, dođi ovamo i ispričaj mi,
pričaj mi pre nego što uradiš nešto blesavo.
Dobro, još uvek si nervozan, ali ću sići da te vidim.
Očigledno je da nećeš naći ono što tražiš, jer je kod nas.
To čini očiglednim, da ti imaš ono što mi tražimo.
Ustani!
Gde je crtež? Gde je?
Platićeš? - Bićeš lepo zbrinut. Gde je?
Kod Papineka. - Gde?
Hotel Rojalton, soba 314. - Kako da budem siguran?
Evo... ključ... - Ključ ne dokazuje ništa.
Nazovi ga.
*Molim vas, nazovite mi hotel Rojalton. Da, hvala.
Šta da kažem? - Kaži, da imaš crtež i da dolaziš.
*Hotel Rojalton? Molim vas, dajte mi sobu 314.
*Halo? - Halo,... Papinek?
*Da. - Gromek.
*Ja... imam ga. Dolazim.
Hodaj!
Otvori to!
Klarens! Terens!
U...u...ubistvo.
Ubistvo!
Halo? Desilo se ubistvo, pošaljite policiju ovamo, gore...leš...
U pomoć!
U... u... ubistvo, u pomoć, policija, ljudi... ubistvo!
Policija...! Ne idite odatle...
Policija, ubistvo, u pomoć! Ubistvo, policija, policija, u pomoć!
Desilo se ubistvo u mojoj sobi! Zovite policiju! U pomoć!
U... ubistvo, ovde, ubistvo! Policija, u pomoć!
...i onda sam otvorio orman i našao tipa pribodenog za vrata... Marti!
Džeri, šta si to uradio? - Šta sam ja uradio?
Nisi valjda pomislio... - Slušaj, rekao sam ti da ne...
Marti, zar mi ne veruješ? - U redu, dajte mi nož.
Šta vam je, jeste li poludeli? Došao sam i otvorio orman,
a unutra je bio taj tip, proboden kao veliki ražnjić, ogroman, veliki ražnjić!
Daj nam nož. - Pogledam dole, a tamo Klarens i Terens,
tako unakaženi da nisam mogao da razlikujem Terensa od Klarensa,
ili Klarensa od Terensa! - U redu, daj nam nož.
Vi mi ne verujete? - Verujem ti! - Ne verujete!
Znam šta mislite. Hajde, recite da sam ubica!
Ja svo vreme ubijam. Svuda oko mene su leševi,
Zašto ne pogledate naokolo, šta je sa telom ispod kreveta,
ili sa onim u kupatilu, ili sa ovim ovde!?
Ja to nisam uradio!
"Dobrodošli Sinovi Hibernije" (Hibernija = Irska)
Šta je uradio? - Šta je uradio?
Mislite, Monahan? - Kako je uspeo da pobedi?
Borba... pa...
Šta je rekao? - Pravo u lice! - Oh!
Reši zagonetku.
Misliš, kada je Moli pala u bure viskija? - Kako ju je spasao od davljenja?
Rešio je zagonetku! - Hej!
Imaš mio glas. - Hvala.
Imaš divan i dobar glas momče. Kako si rekao da se zoveš?
Nisam rekao tačno, ja...
Patrik Majkl Karmedi, mlađi.
Da nije to, Patrik Majkl Karmedi, mlađi po Patriku Majklu Karmediju, starijem?
Ne bih rekao, da nije! - Gospodo, ovo je Karmedijev mali!
Moramo da popijemo u znak sećanja na njegovog pokojnog oca.
Hajdemo momče,
moramo da popijemo u ime tvog oca, pokojnog predsednika ove organizacije.
Niko nije mogao da popije više od njega.
Sipaj mu, duplu.
Što se tiče pića, ja nisam na mog oca.
Bez skromnosti. Čuli smo sve o tebi.
Čuli ste? - Kakav otac, takav sin.
Hej, kakvo si to piće nasuo Karmedijevom malom?
Ne, hej...! - Evo, momčino.
Za tvog, dragog, pokojnog oca. - Za mog, dragog, pokojnog oca.
Do dna. - Do dna.
Za najboljeg i najčasnijeg komandanta koji je odrastao na zelenom ostrvu.
Za njega! - Za njega!
Dobrog druga, odličnog oca i voljenog muža!
Za njega! - Za njega!
Za poštenog, odanog, ljubaznog,
pristojnog i poslušnog čoveka... do dna.
Popio sam!
Nego šta, ti si Karmedijev sin!
Znam, ali ja obično posle prvog pića...
Oh, jadnik!
Jaka pluća ali slab stomak.
Ne možemo da ga ostavimo na patosu, odnesimo ga do stana.
Potraži njegov ključ. - Hoću.
Pogledaj ovo! Hotel Rojalton, soba 314.
To je odmah tu, niz ulicu. - Hajdemo.
Hajde momče, odvešćemo te tamo.
Bio je ljubazan, uvek poslušan, užasan alkos, pošten...
Halo.
Podne je gospodine. Hoćete li da vam se donese ručak?
A...? Da...
Rojalton?
Dajte mi, molim vas, 4110.
Halo?
Oh, Džeri...
Da... da, mogu da govorim.
Jesi li dobro? - Ne sećam se baš svega.
Jako si mi potrebna, mislim da sam u strašnom problemu.
Ona ubistva sinoć, ja to nisam uradio.
Znam da nisi. - Gde je on?
Ti mi veruješ, zar ne? - Normalno da ti verujem.
Reci mi Džeri, gde si?
U hotelu Rojalton, soba 314.
Draga moram da te vidim, molim te dođi odmah.
Ostani tu. Odmah dolazim.
Hotel Rojalton.
Soba 314.
Pođite i vi sa nama, doktorko.
Da.
"Surovi ubica na slobodi"
Ko je? - Vaš ručak gospodine.
Samo trenutak.
Dobar dan gospodine. - Dobar dan.
Vaš ručak.
Posekao sam se pri brijanju. - Niste vi jedini isečeni, gospodine.
Pogledajte ovo.
Izvadiću astal.
Papinek!
Koljač! Riđokosi koljač!
Ne... nisam... ne...čekajte.
U pomoć! Ubistvo! - Nisam ja ubica.
U pomoć! Policija!
"Ekskluzivna muška garderoba"
"Lenglis"... Leng... Lengston!
Moram da odem kod Lengstona!
Izvinite. Ne smem da propustim autobus.
To je koljač!
Izvinite.
Izvinite. Jako mi je žao. - Oprostite... - Izvinite.
Oh, užasno mi je žao.
Dobar dan. - Dobar dan.
Mogu li da vam pomognem? - Ne, sada samo razgledam.
Đavolski ste mi poznati... - Oh, stvarno?
Znamo li se? - Ne verujem, stari moj, ja...
Nisam bio ovde, ustvari, bio sam u inostranstvu, putovao sam...
Ministarstvo inostranih poslova, Indija i tako to... - Ah, Indija... - Da.
Malo sam planinario, vrlo je zabavno u ovo doba godine.
Padine pod snegom, staze antilopa,
Dobar sport, znate.
Šta mislite o Himalajima? - Molim?
Pitao sam, šta mislite o Himalajima?
Njega volim, a nju sam mrzeo.
Mislili ste na neki poseban model?
Ustvari, ne znam baš...
možda sa 4 točka i, ako može, sa motorom i tako tim stvarima.
Možda bi vas interesovao jedan od najpopularnijih modela,
sportski model, posebno rađen...
Automatski menjač, luksuzna oprema,
visok stepen kompresije, stubni ventili, mala potrošnja goriva,
hidraulične kočnice na sva 4 točka,
jednodelno vetrobransko staklo,
i razumna cena od 1750 funti. - Da, vrlo razumna.
Recite mi, kakva je ono crvena stvar tamo, izgleda atraktivno?
To je naš super automatik za probu.
Za probu? Možemo li da izađemo, da se malo provozamo?
Na žalost, ne mogu da napustim prodavnicu. - Šteta.
Možete li sami? - Rado, ako mi date ključ... vratiću se brzo.
Objasniću vam kako da upalite...
Nema potrebe. Mi moramo da budemo čarobnjaci za motore,
guverner ne dozvoljava da to radi mehaničar.
Hvala. - Nema na čemu. - Doviđenja...
A, tu ste!
Ne mogu da nađem prodavca.
Da li ste slobodni? - Ne, vidite, ja...
Ustvari jesam. Kako mogu da vam pomognem?
Jako me interesuje nova "Superba". Da li je automatik kao što kažu?
Za ime boga, pa, to je jedan od najautomatskijih automatika ovde.
Ovo je dvosed? - Dvosed? Da..
Ja sam visok i moram da odmaknem sedište što više u nazad.
Sedišta koja se pomeraju u nazad trenutno nemamo, ali čim stignu,
postavićemo ga za vas...nazad - Ne sviđaju mi se baš ove boje,
ali sam video jedan... - Ali imamo crvenog za probu. - Crveni?
Da. Ta boja vam bolje odgovara.
Pođite sa mnom, rado ću vam pokazati.
Sviđa mi se. - Da, vrlo je lep.
Lepa linija. - Oh, moram da vam pokažem nešto vrlo interesantno.
A šta je to? - To je gornji dekriminator kompresije.
Šta on dekriminira? - Komoru za degaziranje.
Čudno, izgleda kao radkapna.
Ona ustvari to i jeste, osim naravno, kada dekriminira,
i to samo u nižim stepenima prenosa i na otvorenom putu. - Šta?
Ima sve, zar ne? - Zar ne.
Hoćemo li da krenemo? - Dobra ideja. - Da.
Evo nas. Samo da nađem bravu za kontakt ključ i...
kontakt brava, bila je... da... ovde je...
Gde je kontakt brava? - Tu je bila malopre.
To je jedna od naših specijalnih karakteristika,
Super-skrivena brava, da onemogući krađu.
Povremeno, da spreči i vožnju. Ha, ha, ovo je prilično duhovito.
Oh da, evo je. Stavićemo ga direktno ovde, i idemo.
Oh, izgleda pogrešno dugme...
Dekriminira poprilično, zar ne? - Da.
Ja... mislio sam da možda želite da vidite sve odjednom.
Hvala vam, ali... neki drugi put.
Hvala. - Da...
Daj mi policiju!
Hvala.
Morgan je ukrao auto. - Auto?
Imate li ideju kuda je mogao da krene? - Ne.
On ne zna nikoga u Londonu osim mene, Martija i...
Da nije možda krenuo da vidi g. Lengstona? - Koga?
Godfrija Lengstona. Sprijateljio se sa Džerijem u Švajcarskoj.
Džeri je bio jako impresioniran. - Shvatam.
Dajte mi Godfrija Lengstona.
Vrlo dobro, pripazićemo. Hvala vam inspektore.
Taj idiot, Morgan će možda uskoro da dođe ovamo.
Ako se pojavi, zadržite ga i zovite policiju.
Gospodin Bručik je stigao. - O, dobro.
Zdravo, ja sam Džeri Morgan... Stanite, ja sam prijatelj g. Lengstona!
On treba da mi da propusnice za njegove klubove. - Zovi policiju!
Završimo ovo, što je pre moguće. Upozoravam vas da ne traćite moje vreme.
Ne razumem zašto je trajalo ovako dugo.
Shvatite Bručik, ovo nije bio običan špijunski posao.
Imate li crteže? - Molim vas, sedite.
Da nije prevara, sigurni ste? - Pregledajte ih lično.
Shvatićete, da sada imate kompletan plan Lafajeta X.V.27.
Dva crteža koji u sebi kriju najveću, do sada poznatu, moć uništavanja.
Da, odlično! Nema sumnje, planovi su kompletni.
Vrlo dobro, stvarno vrlo dobro.
Ko kontroliše to oružje, može da kontroliše ceo svet.
Šta hoćete da kažete? - Predlažem da preispitamo naš dogovor.
Šta smatrate preispitivanjem? - Upravo to.
Ponovno utvrđivanje cene. - Žao mi je.
Bručik, shvatite... - Shvatite vi ovo.
Ja sam pri kraju strpljenja. Mi smo se dogovorili.
Dogovor je jasan i darežljiv. Ja se držim svog dela pogodbe,
što očekujem i od vas.
Shvatite da smo reskirali više nego što smo planirali.
To je vaš problem dragi Lengstone.
Vi ste ugovorili posao. Kakav sad rizik veći od planiranog?
Četiri čoveka je trebalo ubiti. - Četiri čoveka!
Brodnik, Gromek, Papinek. - I Ražnjić. Uh...
Zdravo.
Morgan je ovde, negde je u kući. - Da, znam, vodite ga.
Sklanjajte ruke sa mene!
Kako zgodno g. Morgan.
Ne ulagujte mi se, vi ste ubica, i ništa više. Špijun, izdajnik i ubica!
I još nešto. Ne šaljite mi propusnice za vaše klubove, više ih ne želim.
Jesi li javio policiji?
Treba da se otarasimo ovog momka, pre nego što stignu.
Brzo i bez mnogo nereda.
Namestite da izgleda kao samoodbrana. - Šta je, ponestalo vam je noževa?
Žao mi je zbog ovoga, matori, sviđao si mi se. - Nego šta!
Neću se cenkati, uzmi ovo i idi. Avion za Istambul kreće u 11 sati.
Avion za Istambul, a? Srećom, stigli smo na vreme.
Ruke u vis! Svi ste uhapšeni!
Hteli ste da namagarčite Skotland Jard?
Hajde špijuni, puštajte tog čoveka!
Hajde, brzo za njim!
Brzo za njim! Ne sme da stigne u London živ!
Hvala.
Pobegao je od Lengstona, nakon što je pokušao da ga ubije.
To ne mogu da poverujem!
Obaveštenje svim stanicama: Morgan je krenuo prema Londonu.
Uhapsite ga, ako je moguće živog, ali ne rizikujte.
Ponavljam: ne rizikujte.
Dobro veče. Drago mi je što vas ponovo vidim.
Zgodan neki mladić, ko je on? - Pitaću ga sledeći put.
Odri.
"Ulaz za binu."
Gde je gospođica Grin? - Ko?
Ona je gore, u garderobi br 3. - Hvala vam.
Odri. - Oh, ne! - Odri moraš da mi pomogneš.
Ne prilazi! - Ne veruj novinama, ja sam nevin.
Moraš da zoveš policiju.
Čovek po imenu Bručik će dići svet u vazduh. Shvataš li to?
Meni neće verovati ali tebi hoće.
Moraš do odeš u policiju, reci im da zaustave avion za Istambul u 11 sati.
Čovek se zove Bručik. - Bručik. - Sada požuri Odri.
Ti ne mrdaj odavde. - Neću. Istambul, čovek se zove Bručik.
Hajde, brže malo! Zašto si uvek poslednji? - U redu, u redu.
Dođite ovamo što pre. Bunca kao lud.
Da, on je u mojoj garderobi.
Ti kreni tom stranom, a ja ću ovom.
Hajde Borise, požuri.
Vodite me, ja sam nevin!
Užasno grešite! Trebalo bi da zaustavite Bručika,
on u 11 sati kreće avionom za Istambul.
Oh draga, trebalo je da mi veruješ. - Ali, ja ti verujem Džeri.
Oni ne razumeju? Bručik je u avionu za Istambul, razneće ceo svet!
Histeričan je, donesite brendi. - Nisam histeričan.
Morgane, jeste li spremni da date izjavu?
Sve ću vam reći, samo ako me budete slušali.
Stenograf! - Ja ću da zapisujem.
Sve je tako jednostavno, svako može da razume.
Bili su: Brodnik, Gromek, Ražnjić i Bručik.
Gromek je to dobio od Brodnika i dao Ražnjiću,
koji je to odneo Bručiku.
Crtež je bio u Klarensu, ali takođe i u Terensu.
Oni nisu razlikovali Klarensa od Terensa, ni Terensa od Klarensa,
pa je Gromek ubio Ražnjića. Jesi li zapisala, G-R-O-M-E-K.
Gromek je ubio prvog Ražnjića. Drugi Ražnjić je ubio Papineka.
Papineka? - Da. - Morisa Papineka? - Da, ali on nije važan, on nije mozak.
On je taj! To je špijun!
Viltone, hoću da bude jasno, da je ovaj mladić pod zaštitom.
On je moj lični prijatelj. - Pokušao je da me ubije!
Dobiće najbolju medicinsku negu... - Ne verujte. - Moju pažnju. - On je izdajnik.
On je dao Bručiku crteže o kojim sam vam govorio,
plan od dva crteža sa nekim francuskim imenom.
Vidiš da mladić nije pri čistoj svesti.
Ne uzimaš valjda za ozbiljno buncanje ovog manijaka?
Ne veruješ valjda da ja mogu biti umešan u nešto tako kriminalno,
kao što je krađa "Lafajet" dokumenata?
Kako znaš naziv tajnog dokumenta? - Šta?
Pa, ovaj jadni idiot ga je upravo spomenuo. - Izvinjavam se, ali nije.
Rekao je: "on je dao Bručiku crteže o kojim sam vam govorio,
plan od dva crteža sa nekim francuskim imenom."
Ali inspektore, ovo je besmisleno, ja...
Zadržite avion za Istambul.
G. Lengston, moram da vas zadržim radi ispitivanja. Izvedite ga!
Žao mi zbog ovoga matori, sviđao si mi se.
G. Morgan, svi vam dugujemo izvinjenje.
Sve je tako prosto, dete bi razumelo.
Bili su: Gromek, Brodnik, Ražjić i Papinek. Kada je Gromek..
Napeti ste, uzmite ovo.
Kada je Gromek sreo Papineka... - Samo popij to.
On nije znao da je Brodnik uzeo crteže od Ražnjića, i...
Znaš, stvarno imaš najlepše oči od svih doktora koje sam video. Ja bih...
Ja ću se pobrinuti za njega. - To ću ja.
Vidim da treba da počnem da se navikavam na to.
Marti, gde je auto? - S druge strane ulice.
Ovuda.
Oh, užasno mi je žao, upravo smo se venčali. - Jako mi je žao.
Lep par. Sigurno će imati veliku porodicu.
Treba da nabavimo veći automobil.
Prevod: Cica lepotica
Preuzeto sa www.titlovi.com