Jöjjenek közelebb.
Még közelebb.
Mert minél többet vélnek látni,
annál könnyebb lesz önöket becsapni.
Mert mit jelent látni?
Hiszen hiába néznek, valójában szűrik a látványt, értelmezik,
jelentésekre vadásznak.
Én pedig?
Fogom az önöktől kapott legbecsesebb ajándékot:
A figyelmüket,
és önök ellen fordítom.
CHICAGO, HÉTFŐ
Megkeverem ezt a pakli kártyát.
Jegyezz meg egy lapot. De ne ezt. Ez túl kézenfekvő.
Most nagyon figyelj.
Elsiettem. Még egyszer. Kezdhetem?
Oké.
- Választottál? - Igen.
- Megjegyezted? - Igen.
És itt van ezek között?
- Nincs. - Túlzottan közelről nézed.
És hogy magamat ismételjem: Aki túl közel jön...
Nem lát semmit.
NEW ORLEANS, KEDD
Most mélyen a szemembe néz.
És alszik. Így.
És...
Ha el tudja venni tőlem ezt a húszast, az öné.
Rajta, tessék. Vegye el.
Ha kimondja a nevét, megkapja.
Jól van. Nyugodtan vergődjön tovább.
Én addig belesek egy kicsit a férjura buksijába.
Lássuk csak...
- Ne segítsen. - Dehogy.
Strand. Koktélok.
- Florida? - Az egy üzleti út volt.
Hát ez is egyfajta üzlet.
Méghozzá a legősibb fajta.
- Tudod, mit, mucikám? - Mozdulni sem bír.
Maga egy nőre gondol. A, B, C,
D, E, F, G, H, I, J...
J? Jean. Jane. Janet.
Ki az a Janet?
Ön tudja, ki az?
Csak nem a barátnője?
- A húga? - Ne, kérem.
A húga? Úristen!
Nem is ment üzleti útra,
csak ágyba vitte Janetet.
A sógornőjét!
Vonuljunk félre, mert úgy látom, az asszony kicsit pipa.
Akarja, hogy elfelejtse?
- Igen. - Ingyen nem fog menni.
Rajta. Mire vár?
- Mindenkit így megkopaszt? - Azért válogatok.
Mi az ott? Mit szólna kétszázhoz?
- Tudja, mit? Legyen 250. - Ez kész rablás.
Az. Mi más?
Jól van. És alszik!
Ha csettintek egyet, mindent elfelejt.
És maga, Warren Beatty,
ha megpillantja Janetet, vagy ha rágondol,
én jutok eszébe. Pucéran.
Sok öröme nem lesz benne.
És... most felébred.
Én megtettem mindent,
de van, akit nem lehet hipnotizálni.
- Menjünk. - Én szúrtam el?
Nem, ön remek volt.
Vigyázzon rá.
Csak keressünk egy ATM-et.
NEW YORK, SZERDA
Hölgyeim és uraim, én vagyok a jövő nagy bűvésze,
és felajánlok száz dollárt annak,
aki leleplezi a következő trükkömet.
Itt ez az egyszerű kávéskanál a brooklyni Mel bisztróból.
Nézzék csak.
Szeretném, ha most mindenki nagyon figyelne rám.
Meg fogom hajlítani ezt a kanalat.
Köszönöm. Továbbadná?
- Mi ez? - Mit nyúlkál?
Nézzenek oda. Itt egy kanál és egy nyél.
- Tudok mást is. - Inkább adja ide a százasomat.
- Megígérte. - Szép tárca.
Magának sasszeme van.
Kösz.
Hol a...?
A tárcám. Az órám!
Állítsák meg! Az a csávó elvitte a tárcámat!
LOS ANGELES, CSÜTÖRTÖK
Jól van, Los Angeles, akkor jöhet a zárószám?
Ez az!
Amikor a mutató eléri a nullát,
egy egész tartálynyi vérszomjas piranha fog lezúdulni.
Dögösek ezek a bilincsek, igaz?
Egy, kettő, három!
Tényleg nem tud kijönni!
- Hozd ide azt a kalapácsot! - Mi tart ennyi ideig?
Menjetek az útból! Félre!
Mi ez az ökörség?!
Aki ezt kitalálta, az egy beteg szadista!
Odavagyok érted.
Ezt már kitaláltam abból... Ezt az ajtót csukjuk be.
Bűvész fiú, mássz rám.
- Várj. - Mi van?
- Hogy csináltad...? - A káró hetest a ház oldalán?
- Igen. - Szakmai titok.
Legyen elég annyi, hogy lefizettem a gondnokot.
- Mennyivel? - Egy ötvenessel.
- Ez kemény. - Köszönöm.
- Mindig a hetes az? - Megy 52-féleképp.
Velem is menne 52-féleképp?
- Megpróbálhatjuk. - Bűvész fiú!
Jó a samponod.
- Hé. Várj csak. - Mi van?
- El kell menned. - Hülyéskedsz?
Uramisten, ez annyira ciki.
Ezt élvezed? Hogy megszívatod a csajokat?
East Evan Street 45.
- Nyugi, majd hívlak. - Nincs is meg a számom.
Bűvész vagyok. Kitalálom. Jó éjt.
Te mekkora seggfej vagy!
Henley.
Danny? Szia.
Te is kaptál kártyát, mi?
Az nagyon klassz. Gratulálok.
Én bemegyek, és felmérem a terepet.
Te várj meg itt. Ha minden oké, kijövök érted.
Danny, már nem a segéded vagyok.
Jó a séród.
- És most mivel foglalkozol? - Tudod te, mivel foglalkozom.
Láttam a névtelen kommentjeidet a honlapomon.
Van honlapod is. Klassz.
Nagyon klassz. Jó reklám.
Oké.
Úgy tűnik, egyikünk sem egyedüli kiválasztott,
kezdhetünk visszavenni az arcunkból.
- Szabad? - Zárva. - Igen? Megnézem.
Várj. A neved, ne segíts...
Helen? Nem, nem.
Henley.
- Ott van a poharadon. - Kösz, hogy lelepleztél.
Ez nem mentalizmus volt, csak egy megfigyelés,
akárcsak az, hogy mennyire szép vagy.
Köszönöm.
Nagyon ügyes. És kidolgozott. Isteni.
J. Daniel Atlas. Örvendek.
Ez bájos. Ismerlek,
és nem érdekelnek a mentalista trükkjeid,
főleg, hogy nem tudjuk, ki hívott ide, és miért.
Jól érzem, hogy rosszul viseled, ha nem te irányítasz?
Találkoztunk már?
Nem kunszt kiszúrni, hogy irányításmániás vagy.
Ezt bóknak veszem.
- Ilyesmit csak ő vesz bóknak. - Klassz. Egy újabb bók.
Jól van, akkor ezért nem vagytok már egy pár.
Egy pár? Nem. Mi sosem voltunk egy pár.
- Ma meg már félbe se vág. - Nagyon jó segéd volt.
- Csak túl kövérnek találtál. - Nem. Csak egyszer.
- Nem fért át a csapóajtón. - Csak ennyi hely volt.
- Más sem fért volna át. - Rebecca átfért.
- Éveken keresztül. - Tudod, milyen nehéz
azokban a szűk ruhákban mozogni?
Nem. Rám másért figyeltek.
Ő sosem éreztette, mennyit érsz.
És nekem elhiheted, hogy nagyon sokat érsz.
Igazán szépen összeraktad. Remélem, jól ellesztek.
Ne már!
J. Daniel Atlas?
Apám, láttam az összes műsorodat. Te vagy az én...
- Bálványozlak. - Egy igazi rajongó. Örvendek.
- Jack vagyok. - Kérdés: Te is kaptál ilyet?
Igen. Halál.
Főpapnő.
A szerető.
Gyorstüzelő.
Remete.
És most? Várunk még valakire?
- Miért nem megyünk...? - Mert zárva van.
Olyan nincs, hogy zárva.
Mi ez a hely?
Az én kecóm ehhez képest ragyog.
Itt baromira hideg van.
- Mi az ott? - Nem tudom.
Mi áll rajta?
"Köd utánam."
"Mi is a név? Mit rózsának hívunk mi..."
Srácok, mi ez az egész?
Nézzétek.
- Mi ez? - Nyugi, csak szárazjég.
Állat.
- Szerintetek miért vagyunk itt? - Pillanat, pillanat.
- Gőzöm sincs. - Oké, köszi az időhúzást.
Csak próbálom megidézni a hely szellemét.
Naná, kész Buddha vagy. A megvilágosodás előtt.
Te meg tiszta Jézus,
arrogáns és szélhámos kiadásban.
Mehettek is szobára. Danny, valld be, ez a te műved?
- Nem. Csak nem a tiéd? - Jó is lenne.
Tőlem meg sem kérdezitek?
Baró.
Elment az áram.
Nem biztos.
Tervrajzok.
És állati jók.
Szerintetek ki csinálta?
Nem tudom, de valamit nagyon tud.
Ez egy show.
SZEMFÉNYVESZTŐK
LAS VEGAS, EGY ÉVVEL KÉSŐBB
Merritt McKinney.
Daniel Atlas.
Henley Reeves.
Jack Wilder.
Arthur Tressler és az MGM Grand büszkén mutatja be
a Négy Lovast!
Köszönjük.
Ma este szeretnénk önöket meglepni
valami igazán egyedivel.
Utolsó trükkünkben
olyat fognak látni, amit Las Vegas-i színpadon még soha.
Sőt máshol sem.
Hölgyeim és uraim,
ma este
ki fogunk rabolni egy bankot.
Ez már szinte bűnpártolás.
Én alig várom, hogy kezdjük. Remélem, önök is!
Egy, kettő, három!
Elnézést, de az előadásról tilos felvételt készíteni.
Hogyne, persze, értem. Rögtön el is teszem.
Jobb lenne, ha ideadná. Természetesen visszakapja.
Rendben.
Jól van. Jól van.
Kérem, nyugodjanak meg.
Melyikük szeretné, hogy kiraboljuk a bankját?
Ez aztán a bankellenesség.
Akkor találomra választunk.
A társaim majd segítenek, jó?
- Elvis, húznál egyet? - Köszönöm.
Ha jól sejtem, a szektor már meg is van.
Jack, megtudhatnám, melyik az?
Kösz. A szerencsés a B. Melyik a B szektor?
Aha, megvan. Tehát önök lesznek azok.
Mindenki úgy örül, mintha a B szektorban ülne.
Merritt, hányadik sor?
Köszönöm, Merrit. Lássuk csak. Az ötös sor.
Melyik az?
És, Henley, megkaphatnám az ülés számát is?
A szerencsés 13-as.
B-5-13. Melyik az?
Megtenné, hogy feláll? Á, ön az. Jó estét.
Megnézné, hogy a székének tényleg ez a száma? B-5-13.
- Igen. - Nagyszerű.
Elárulná a nevét és azt, hogy hol bankol?
A nevem Etienne Forcier.
A bankom pedig a Crédit Republicain de Paris.
Francia, jól van.
Jobb lett volna valami itteni
kis takarékszövetkezet, biztonsági őrök nélkül,
de ez van. Az ígéret szép szó.
Feljönne ide? Ki fogjuk rabolni a bankját.
És amíg felér ide,
bemutatok valakit, aki nélkül mi még mindig
kint az utcán húznánk az igát, nem is remélve,
hogy eljutunk idáig. Bizonyára ismerik,
ha máshonnan nem, a nevét viselő cégekről.
Jó barátunk és mecénásunk,
Mr. Arthur Tressler. Kérem, Art, álljon fel.
Tőle lehet elkérni a királynő mobilszámát.
Kérem, még ne üljön le.
Amikor megkerestük Mr. Tresslert,
megígértük, hogy bevonulhatunk a legnagyobbak közé.
Szerettük volna megköszönni. És Art, remélem, észrevette,
milyen feltűnő helyre került a neve.
Ha valóban annyira jók, ahogy azt állítják, kedvesem,
nem lesz rám szükségük sokáig.
A zárószám után remélhetőleg nem lesznek többé kétségei.
Hölgyeim és uraim, Arthur Tressler!
És most következzék
a legfőbb látnok, Merritt McKinney.
Etienne, Jack most felhoz ide
egy úgynevezett teleportációs sisakot,
melynek segítségével el fogjuk repíteni,
téren és időn keresztül, a bankjába, Párizs...
...nyolcadik?
- 9. kerületébe. - Igen.
És ha már ott lesz,
ezen keresztül tarthatjuk a kapcsolatot. Most ha...
A mindenit, remekül áll.
Ráadásul kimondottan divatos is.
Ideje, hogy a franciák ezen a téren is tanuljanak tőlünk.
- Hát nem gyönyörű ez a fejfedő? - Köszönöm.
Köszönöm. Igazán köszönöm.
De még mielőtt elindulna, húzna egy kártyát? Bármelyiket.
Azt ne!
Nem, ez csak egy régi amerikai vicc. Húzza csak ki.
Oké. Legyen ez?
Mutassa meg a nézőknek, de úgy, hogy mi ne lássuk.
Remek. Most megtenné, hogy aláírja?
Ne franciául, ha lehet.
- Ez tetszett. - Kösz.
Tegye a zsebébe.
És még egy apróság.
És most beszállunk ebbe az elképesztő masinériába.
Pontosabban csak ön. Bonne chance.
Mivel itt tíz perc múlva éjfélt üt az óra,
Párizsban tíz perc múlva lesz kilenc.
Vagyis a bankja alig tíz perc múlva kinyit.
- Egy, kettő... - Három.
Mi a fene?
- Etienne? - Nahát. Etienne?
Ennek nem így kellett volna működnie.
Etienne?
Pedig bírtam a kis franciát. Hová tűnhetett?
UGYANEKKOR PÁRIZSBAN
Várjunk csak, ott van.
Ne, ne, kérem, kérem.
Itt Daniel Atlas. Hall engem?
- Etienne? Jól van? - Igen.
Remek. Mit lát maga körül?
Pénzt.
Ez igazi?
Igen. Legalább hárommillió eurónak tűnik.
Akkor elmondom, mi a teendője.
Vegye elő a zsebéből az aláírt kártyalapot,
fogja a mai előadásra szóló jegyét,
és dobja a pénzkupac közé.
Elengedheti.
A sisakja egyik oldalán talál egy gombot.
Ne nyomja még meg. Az a gomb beindít egy légjáratot,
mely összeköti Párizst és Las Vegast.
Most már megnyomhatja.
Jól van, Etienne, ne ijedjen meg.
Egy kis vákuumot fog érezni.
Várjunk csak.
Köszönjük, Etienne. Viszontlátásra!
A Négy Lovast látták.
- Jó éjszakát. - Jó éjt!
Várj egy pillanatot.
Dylan Rhodes.
Mi? Azt hiszem, rosszul hallottalak.
Azt mondtad: Bűvészek?
Igen, Dylan. Bűvészek.
Hol vagy most?
Az Ariában, hogy letartóztassuk őket.
FBI! Kezeket a magasba!
- Nem hallják?! Fel a kezekkel! - Uno minuto.
Azt mondtam, kezeket fel!
Tegye le a könyvet.
Jól van. Elkapott.
- Állj! Kezeket fel! - Jézus!
De ugye a csomagjainkat majd maguk cipelik?
Indulás.
Főnök, ugye ez csak vicc?
Rávettem Mearst, hogy valljon Paulie Attanasio ellen.
Már csak 1-2 hónap, és lebuktatom az egész bagázst.
- Add Turkelsonnak. - Atlantic Cityben van.
És mi van Cowannel? Folyton itt mereszti a valagát.
Nagy poén, Rhodes.
Szeretlek.
Seggfej.
Nincs időm ilyesmire.
Hárommillió eurót fújtak meg egy párizsi bankból.
Olyan rengeteget?
3,2-t.
Ez meg ki?
Ki maga?
- Alma Dray, Interpol. Együtt fogunk dolgozni. - Ne már!
Nem elég nekem David Copperfield és bandája,
megkapom púpnak a hátamra, már elnézést, az Interpolt?
Alig várom, hogy együtt dolgozzunk.
Kétlem, hogy a segítségére szorulnánk.
- Hol a francia? - Már beszéltem vele.
Hogyhogy beszélt vele? Ő az én tanúm.
A magáé? Nem is akarja ezt az ügyet.
Amúgy kár kihallgatni.
Tényleg? Miért lenne az?
Mert azt hiszi, varázslat történt.
Azt hiszi, varázslat történt? Akkor valóban kár,
de azért ugye megengedi, hogy mégis kihallgassuk?
Köszönöm.
Én még soha életemben nem loptam.
És megpróbáltam visszaadni a pénzt.
Oké, tegyük fel, hogy bankot rabolt.
- Így volt. - Jó. Rendben. Így volt.
De mivel most csöppentem az ügybe, elmondaná, mi repítette
Las Vegasból Párizsba egy pillanat alatt?
A teleportációs sisak.
- Na jó, mi ez az egész? - Hipnotizálták a műsorban.
Én mondtam. Kár a gőzért.
Hagyjuk ezt. Nem érdekel, maga mit süketel.
A fél közönségbe belehipnotizálták,
hogy ők a filharmonikusok. Azt hiszem,
- a "süketel" volt a varázsszó. - Na jó.
Etienne, üljön le, kérem. Ez nem egy koncertterem.
- Hogy kell franciául leállítani? - Stop.
- Szóljon neki. - Nem lehet.
Meg kell várnunk, míg véget ér a műsor.
Na jó. Szünetet kérek. Túl sok nekem ennyi francia.
Rhodes ügynök!
Nekem az ügyről jelentést kell készítenem.
És tetszik vagy sem, maradok, míg meg nem írtam.
Vagy együttműködik velem,
vagy némi késéssel felteheti ugyanazokat a kérdéseket, mint én.
Magán múlik.
Nem végeztem!
12 órát repültem egy amúgy is hosszú nap után.
És kikészít az időeltolódás.
És ha versenyezni akar, ki zsémbesebb,
előre szólok: Veszíteni fog.
Jó. És melyik idiótát hallgassuk ki elsőként?
Ezt?
Dylan, figyelj,
a mentalizmusról még soha semmit nem bizonyítottak.
Ez nem tudomány, csak egyfajta hókuszpókusz.
- Jól van. - Csak...
Csak ne hidd el minden szavát, rendben?
Adja át legőszintébb bocsánatkérésemet a kollégájának.
Sajnálom ezt a Travi Kedd-dolgot.
- Nem volt szép tőlem. - Travi Kedd?
Van egy megállapodásuk a nejével...
Vagy épp nincs, már ha adunk Fuller ügynök szavára.
De az FBI-nál nagy hagyománya van a női ruhák viselésének, nem?
Emiatt ne jöjjön zavarba. Nem gáz.
- Csak szórakozom. - Ez volt az?
Nem. Látja? Maga nem az a kőr dáma-típus,
és ezt értékelem. Bilincs nélkül jobban menne,
- de a szabály az szabály. - Oké, oké.
Ha tényleg nincs közük az ügyhöz,
hogy került a kártya a páncélterembe?
Hogy máshogy, mint... Hogy is szokták mondani?
- Ja, igen, varázslattal. - Csak feleljen a kérdésre.
Oké. Jól van. Bocsi. Bocsi.
Vigyázna erre? Rá nem bíznám.
Itt azt írják, hogy mentalista.
Pontosan mi az a mentalizmus?
Főleg trükkök. Némi tudomány.
Nevezhetjük célzott találgatásnak is,
amiben sokat segítenek a megérzéseim és időnként...
...a hangok a fejemben.
Itt az áll, hogy egy időben egész híres volt.
Még telefonon keresztül is tudott hipnotizálni.
Pár éve még országos turnéi is voltak.
- Két tévéműsora. - Szép idők.
Míg a bátyja, egyben menedzsere, le nem lépett a pénzével.
- Alaposan utánam néztek. - Adóhátralékok. Inkasszó.
Nehéz lehetett visszakerülni a reflektorfénybe, Mr. McKinney.
Az nem kifejezés. És hálás vagyok a csodás emléktúrárért.
Ha jól értem, amikor a párizsi pasas
- felvette a varázssisakot... - Figyeljen.
Ha bankot nem is rabolt, tudott róla. Bűntársnak tekinthető.
És ha szabadon akar távozni...
Tudja, mit? Hacsak nem talál olyan ügyészt,
aki ezt esküdtszék elé viszi, ránk vár a közönségünk.
Magára meg a zátonyra futott nyomozása.
Ez az első randijuk?
Mi?
Mert az egyértelmű, hogy maguk nem ismerik egymást túl jól,
de a szobában szinte tapintható a feszültség.
És mielőtt belebonyolódna,
jobb, ha tudja, hogy a kisasszony sok titkot rejteget.
Például azt, hogy most dolgozik először terepen. Igaz?
Kár volt elhallgatnia. Fura lehet így megtudni.
Mintha akarná, hogy letartóztassuk.
Ha megtennék, akarnám, de nem fogják.
Az azt jelentené, hogy maga, az FBI és az interpolos barátai
szervezeti szinten hisznek a varázslatban.
A sajtó zabálná.
Mi még híresebbek lennénk,
magukat pedig még hülyébbnek néznék.
Magát nem, csak őt. Igaz?
Magának, ahogy azt mifelénk mondják,
nincs ütőkártyája. És ezt tudja is.
Nehogy befűzze, aztán meg ejtse. Az elszakadást rosszul kezeli.
Anyu?
Apu.
- Apakomplexusa van. - Ebből elég.
Egy pszichológus egy ilyen kezelésért 2-3 kilót is elkér.
Én csak egy tízest.
Lesz még nagylelkűbb hangulatban is.
És csak egy tízes.
Tudja, kik ültek már abban a székben?
Maffiózók, gyilkosok, tolvajok.
És ki juttatta oda őket? Az, aki ebben a székben ül.
És ha én elkezdek valamit, azt végigcsinálom,
bármeddig játssza itt az öntelt arrogánst.
Elég egyetlen apró kis repedés ezen az önelégült álarcon,
és én ott leszek.
- Úgy magára fogok szállni... - Mint légy a szarra?
Bocs, ez nem volt szép.
De tudja, mit? Kövessen csak.
Mert bármilyen okosnak hiszi magát,
mi mindig előbb fogunk járni. És mikor végre lecsapna ránk,
már maga mögött leszünk.
Maga mindig ott lesz, ahol mi akarjuk.
Jöjjön közelebb, szálljon rám. Mert minél közelebb hiszi magát,
- annál kevesebbet lát. - Le fogom csukatni!
Nem ízlik az üdítő?
Basszus.
A varázslat lényege,
hogy mindig te légy a legokosabb.
Mi ez, főnök? Hogyhogy elmehetnek?
Gyakorlatilag bevallották, hogy újra megteszik.
Fél órája még a pokolba kívántad őket.
- Mi történt? - Találkoztunk.
Hé, fiúk.
Végeztem egy kis nyomozást.
A legtöbb nézőt úgy vitették oda, hogy telt ház legyen.
De találd ki, ki ült ott, és vette fel a műsort?
- Nem tudom. - Thaddeus Bradley.
Az a DVD-kiadó pofa. - Ki?
Amolyan bűvészleleplező. Lerántja a leplet a trükkjeikről.
Hívd fel nekem.
- Megvolt. Ma vele ebédelsz. - Jó.
Régen Mr. Bradley is bűvész volt.
- Méghozzá igen jó. - Tényleg?
- Az egyik legjobb. - Nem mondja?
"Az igazi zseni magán az illúzión is átlát."
Önbizalomban nincs hiány.
Biztos nem kér egy pohár bort?
Nem, nem, köszönöm. Szolgálatban vagyunk.
Én elfogadom.
Elképesztő. Ez nem semmi.
Ételfesték. Látja?
Jézus is így csinálta? Ez hihetetlen.
Elnézést. Kérdezhetek valamit?
Maga nagy bűvész volt, miért hagyta abba?
Tudja, hány ember látogatott bűvészelőadásokat
az elmúlt öt évben? Úgy 1,6 millió.
És tudja, én hány DVD-t adtam el ezalatt?
- Ötmilliót. - Szóval a pénz miatt.
Pénz is azért van benne,
mert a tudásra jobban vágyunk, mint arra, hogy átverjenek.
Én is megvetem azokat, akik a tömegek hiszékenységéből élnek.
Már megbocsásson, de nem kerül ez a játék túl sokba?
- Sokba? - Tudja, karrierekbe.
Életekbe.
Ha jól sejtem, Lionel Shrike-ra céloz.
- Elnézést, kire? - Lionel Shrike-ra.
Középszerű bűvész, aki a Hudsonba fulladt úgy 30 éve.
Mr. Bradley első műsora Shrike trükkjeit leplezte le.
Egy évvel később Shrike visszatérésre készült.
Bezárkózott egy széfbe, amit bedobtak a folyóba.
- De sose bukkant fel. - Úgy érti, meghalt?
Nem miattam.
Saját maga miatt. Nagy falat volt neki, bele is tört a bicskája.
- Ugye tudja, hogy ez egy játék? - Higgye el, ez nem játék.
Dehogynem.
És maga benne a játékszer.
És ahogy itt görcsösen próbál a bizalmamba férkőzni...
Ugyan, kérem.
- Lebuktam. - Ha tényleg kíváncsi rá,
hogy kell kirabolni egy párizsi bankot egy vegasi színpadról,
rajta lesz az új DVD-men.
Ha bevitetem
a nyomozás akadályozásáért, közlékenyebb lesz.
Hacsak nem arról van szó,
hogy fogalma sincs, hogy csinálták.
Színpadiasság és karizma.
Amikor egy bűvész azt mondja a közönségnek,
hogy "Csak a kezemet figyeljék",
a legkevésbé azt kell figyelni.
Félrevezetés. Ez a varázslat lényege.
Engem a varázslat lényege nem érdekel,
csak az, hogyan raboltak bankot.
Maga bolond, ha azt hiszi, bankot raboltak.
De nekem nem kell elhinnie.
Nézze meg a saját szemével.
Hermia, ideadnád a teleportációs sisakot?
Ugye csak viccel?
Nem kíváncsi rá, hogy csinálták?
Hadd tegyem ezt a fejére.
Szálljon be.
Nagyszerű.
Most ezt szépen lehúzzuk. Biztos, ami biztos.
Helyezze magát kényelembe. Meg is van.
És ha úgy érzi, készen áll,
mondja ki a varázsszót.
Beszarás?
- Az is megteszi. - Bon voyage.
Én szívesebben jövök Párizsba lépcsőn.
Üdvözlöm a fény városában, Rhodes ügynök.
Kak-kac kukac. Minek kellett a sisak?
Viccből.
- Mi az? - Semmi.
- Egy álpáncélterem. - Igen.
Pont ugyanolyan, mint a francia csóka bankjában.
- Ő is benne volt. - Nem, ő egy balek.
Kiválasztották. Tudták, melyik szék az övé.
Nem, azt a közönség választotta ki.
Hacsak mégse a közönség választotta ki.
Csak elhitették, hogy ők választanak.
Akkor találomra választunk.
Valójában ott volt a kezükben a megfelelő számú labda.
Lássuk csak. Az ötös sor.
Megkaphatnám az ülés számát? A szerencsés 13-as.
Megnézné, hogy a székének ez-e a száma?
Kiválasztották.
Bogarat ültettek a fülébe, hogy utazzon Vegasba.
És addig szuggerálták, míg meg nem tette.
Megfigyelték. Tanulmányozták. Semmit se bíztak a véletlenre.
Megvan a méret.
Neki fogalma sem volt, hogy kiszemelték.
Vegasban pedig aktiválták.
- Ha csettintek egyet... - Következzék Merritt McKinney.
- De honnan tudták, hol bankol? - Maga viccel?
Maga csak velem ennyire lekezelő seggfej?
Igen.
Szokja meg.
Van egy igen ritka, rejtélyes módszer,
amivel a bűvész megérzi, kinek melyik a bankja.
Felkészült?
Igen.
Bankkártya.
Akkor így került az aláírás arra a kártyára,
amit a trezorban hagytak.
Nagyon jó.
Le fog maradni, Rhodes ügynök.
De akkor hogy került a trezorba az a kártya,
ha nem ők lopták el a pénzt?
Én annyit mondtam, hogy nem rabolták ki a bankot.
Úgy sejtem, azt a páncélautót célozták meg,
ami a bankókat az emberünk bankjába szállította.
Amit persze legalább olyan nehéz kirabolni.
Hacsak nincsenek eleve benne.
És bárhogy is próbálják elhitetni a bankok,
a páncélautókat nem épp korszakos zsenik vezetik.
A mi Lovasainknak
ez szinte gyerekjáték volt.
Sziasztok.
De hogy tüntették el onnan a hamis pénzt? Az mi?
Nitrocellulóz.
A bűvészek imádják.
Nincs füstje, és hamut sem hagy.
Bár két napja még ismeretlenek voltak,
a mai előadásra fél perc alatt elkeltek a jegyek.
Azt hiszem, rájöttek a show-biznisz titkára:
Ossz szét a nézők között hárommilliót.
- Máris jókedvre derülnek. - Igazi happy end.
Végre egy trükk, amivel csajozni is lehet.
Ne feledje, ha fel kell tenni az oxigénmaszkot,
az ügyvédjével kezdje.
Én mindig így csinálom. Első az ügyvéd,
- aztán én, majd a gyerekek. - Igen, és a gyerekek.
Hadd mondjam ki, amire mindketten gondolunk.
Mi lenne az?
Az világos, hogy olyan érzéseket táplálsz
Daniel iránt, amelyeket ő nem igazán képes viszonozni.
Ebből következően, hogy is mondjam,
eléggé bepókhálósodtál...
- ...odalent. - Tényleg?
És mivel neked is vannak bizonyos szükségleteid,
én, kizárólag felebaráti szeretetből,
örömmel rendelkezésedre bocsátom a saját...
- ...porolóm. - Hű. Kösz.
Ezt a nagylelkű, bár közönséges ajánlatot...
Kicsit közönséges, tudom, de...
...nem túl időigényes.
Dőljenek hátra, és élvezzék az utazást,
hamarosan New Orleansba érünk. További kellemes utazást.
Mi vonzza ebben Tresslert a pénzen kívül?
A hírnév.
Jól van, húzzon egyet.
Nézze meg, tegye vissza, és mondja meg...
Ja, ne mondja meg.
- Jól van. - Oké.
Thaddeus ott volt aznap,
azt is tudja, hogy csinálták. És vele mi van?
Hogy érti ezt?
- Arra céloz, hogy benne volt? - Nem tudom, csak azt,
hogy egy éve ezek még csóró kis bűvészek voltak.
Hogy jutottak el idáig, ha nem kaptak segítséget?
Ez volt az?
Nem. Az én lapom ott van a szomszédja lábán.
Szép keverés.
Nem olyan könnyű ez. A könyv szerint van,
aki napi nyolc órát gyakorol egyetlen trükköt. Évekig.
Tényleg? Ahelyett, hogy egy kicsit megpróbálna élni.
Úgy en bloc utálja a bűvészeket,
vagy csak ezt a kvartettet?
A bűvészek hidegen hagynak.
De az zavar, ha valaki kihasznál másokat.
Hogyhogy kihasznál?
Húzzon egyet.
Visszaél a gyengeségeikkel.
Azzal, hogy hinni akarnak valami megmagyarázhatatlanban,
amitől elviselhetőbb az életük.
Szerintem ez erény. Én boldogabb vagyok, ha tudok hinni.
Ez volt az?
Igen.
Tényleg?
- Aha. - Klassz.
Mi az ott az arcán? Egy mosoly?
Talán.
Áruljon el valamit, nyomozó úr. Úgy érzi, kihasználtam,
vagy egy iciripicirit azért élvezte?
Az orvos azt mondja a betegnek: "Nem maszturbálhat tovább."
"Miért?" "Mert így nem tudom megvizsgálni."
Danny, átbeszélhetnénk,
- hogy mi lesz a dolgom a...? - Persze, mindjárt.
Srácok.
Készülni kéne a műsorra.
Készüljünk.
Ne, ezt ne csináld. Ne rajtam gyakorolj.
- Tessék? Csak rád néztem. - Egy frászt. Egy éve figyellek.
- Minden trükköd ismerem. - Minden trükköm?
Tudom, hogy csinálod. Ez a Barnum-hatás.
Tekintetekből, gesztusokból olvasol.
- Ha ilyen egyszerű, próbáld ki Henleyn. - Jó ötlet.
- Próbáld ki rajtam. - Téged ismerlek. Inkább Jasmine-en.
Nem.
- Rajtam. - Tényleg. Akkor Arton.
Oké.
Ő még jobb is.
- Art. - Igen?
De figyelmeztetem, nem vagyok egy habkönnyű olvasmány.
Csak figyeljen rám.
Maga rosszcsont kölyök volt.
Amolyan igazi kis pernahajder.
Volt egy kutyája. Egy vadállat.
Egy kész fenevad. Lássuk csak...
Tudom már: Ben, a buldog.
Igazából egy kis szőrpamacs volt.
Egy fehér cica. Úgy hívták, Nyafi.
- Bocsi. - Most én jövök.
Hadd próbálja meg.
- Csak még egyszer. - Ennél ügyesebb lesz.
Lássuk a családját. Volt egy nagybátyja, anyai ágon.
Akinek a neve nagyon férfias volt,
olyan, ami megbízhatóságot,
felelősségteljességet sugall.
Azt hiszem, Paul. Thompson? Vagy pedig...?
- Dunsztom sincs. - Közel járt.
- Tényleg? - Igen. Úgy hívták, hogy Cushman Armitage.
Komoly? Nyafi és Cushman Armitage?
Ez volt a gyerekkora?
Remélem, a műsor ennél ütősebb lesz.
Az biztos. Mérget vehet rá.
Azt ne mondd, hogy nem sikerült szállodát szerezni.
Magadnál vagy?
Most van Mardi Gras. Minden szoba foglalt a belvárosban.
Tartsd egy kicsit. Hol ez a nő?
Hé, hé! Na végre.
Csak nem kedve támadt egy kis városnézéshez?
Nem. Viszont errefelé nagy kincs a franciatudás.
Látja azt a nőt?
Ő Marie Claire.
Most vettem ki tőle egy csodaszép lakást.
Szívesen.
Jó.
Megvan a szállás.
Két ember legyen itt, a többiek meg szétszóródva.
Tetőkön, utcákon, erkélyeken.
- Minden lépésüket figyeljék. - Értettem.
Száz éve William Robinson felvette a Csung Ling-szu nevet,
és attól kezdve a nyilvánosság előtt nem szólalt meg angolul.
Ez a másik meg...
Most nem érdekel a bűvészettörténeti előadása.
Ha továbbra is a kezükre akar játszani, rajta.
De én szeretném megérteni, hogy csinálják.
Azt hiszi, én a kezükre játszom?
Az egyszer biztos, hogy azokkal nem győzheti le ezt.
Mit? A varázslatot?
Lionel Shrike.
A Central Parkban aláíratott egy fickóval egy kártyát,
majd odasétált egy húsz éve ott álló fához.
Kivágatta.
Na, és mit talált benne, üvegbe zárva?
A kártyát az aláírással. Hogy csinálhatta?
Fogalmam sincs. Biztos van rá logikus magyarázat.
- Bejutottatok az előcsarnokba? - Még nem, de van egy jó hírem.
Atlas irányításmániája miatt
minden stábtag nyomkövetőt kapott.
Nyomkövetőt?
Karperecet, amivel követni lehet a mozgásukat.
Mivel ezek rövidhullámon sugároznak,
amíg Atlas őket figyelteti,
mi is figyelni tudjuk őt a mobil vezérlőből.
Szólj, ha történik valami.
Vettem.
Azt hiszem, nem látja a lényeget.
Van egy hely Párizsban. A Pont de Arts.
Szeretek odamenni reggel, és elüldögélni ott.
Figyelni, ahogy az emberek a titkaikat rálakatolják a hídra,
és a kulcsot beledobják a vízbe.
Egész nap ez megy. Anyák, szeretők, öregek.
Nézik, ahogy lesüllyed a kulcs, és a titkuk örökre rejtve marad.
Valódi, de közben mégis varázslatos.
Dylan,
tényleg azt gondolja, hogy létezhet egy ötödik Lovas?
Igen.
LELEPLEZETT VARÁZSLAT THADDEUS BRADLEYVEL
A legenda szerint az ősi Egyiptomban
létezett egy titkos rend. A Szem.
Állítólag olyan ügyes bűvészek voltak,
hogy a fáraó saját éléskamrájából lakatták jól a rabszolgákat.
És hogy miért?
Hogy mágia és illúzió segítségével tegyenek igazságot.
Lehet, hogy a Négy Lovas is ebben az ostoba mítoszban hisz?
Vajon most is kijátsszák a jog és a logika szabályait,
vagy a déli mocsárvidék sötét miszticizmusa ezúttal
felülkerekedik?
Bravó, Mr. Bradley.
Ha nincs ellenünk bírói végzése, ami nincs, akkor távozzon.
Ha akartam volna szerezni,
- szerzek. - Szünet.
A potenciális támogatói szerint
elméletben a legsikeresebb műsora két és fél milliót hozhat.
Itt van egy csekk
három és félről.
Hogy feladjam?
Hogy felszálljon. A gépem rendelkezésére áll.
Ne áltassuk egymást, Mr. Tressler.
Maga a sikerükben érdekelt,
én viszont a bukásukban.
Úgy látom, itt nem lesz megegyezés.
És a gondok itt kezdődnek.
Mert ne szépítsük.
Az én bankszámlám sokkal nagyobb az önénél.
És az ügyvédeim erősebbek.
Úgyhogy könnyűszerrel
keresztbe tehetnek önnek,
míg ön tehetetlenül nézi, ahogy minden, amit elért, szertefoszlik
a saját mohó szeme láttára.
Nem most először fenyegetnek meg.
És még mindig csinálom.
Csakhogy én most először fenyegettem meg.
És ha mégis tesz valamit ellenem,
úgy a bukás, amit említett,
gyors lesz, csúfos lesz, és nem fogja egyhamar kiheverni.
Hoppá. Ez nagy hiba volt.
A babona szerint
aki a haragját egy babán tölti ki,
arra nagy valószínűséggel visszaszáll a saját haragja.
Különös, nem?
Úgy tudtam, ön nem hisz az ilyesmiben.
Képzeld el életed legkalandosabb szexuális élményét.
Szállj ki a fejemből.
Nem megy. Ha kiszállok a fejedből, sose jutok be a bugyidba.
Úgyhogy ott tartottunk, hogy képzeld el...
Elnézést a zavarásért.
Csak el akartam mondani, hogy drukkolok.
Hogy leleplezhessen minket a weboldalán?
- És DVD-n. - Ne is reménykedjen.
Valóban?
Mert azt hiszik, hogy különbek? A Szem miatt?
Állítólag csodás hely. Csupa csillagfény és holdsugár.
És minden álmuk valóra válhat.
Egész sokra vitték,
főleg, hogy ilyen felkapaszkodott és lecsúszott senkik.
Ha a lecsúszott rám vonatkozott, az hízelgő.
Nem hittem, hogy maga szerint volt honnan lecsúsznom.
Megengedi, hogy beleolvassak magába?
Csak tessék.
Jól van, látok egy kisfiút,
akinek az az álma, hogy nagy bűvész lesz,
és bár ügyes, nem eléggé az,
így aztán a szórakoztatóipari tápláléklánc alján,
a nála jóval tehetségesebbek testén élősködve végzi.
Mondja, közel járok?
Várjon, épp egy új trükkön dolgozom. Van egy perce?
Oké. Mondjon egy lapot.
- Kőr király. - Tudtam.
Oké.
- A bal ingujjában. - Tényleg?
Nem. Én nem látom.
Miért nem nézi meg a saját totál felesleges felső zsebében?
Ott.
SZÍVÁS
Örültünk, de ez a hely tehetségeknek van fenntartva...
- Kéz- és lábtörést. - Magának is, mielőbb.
Hölgyeim és uraim, a Savoy Színház üdvözli önöket
ma esti előadásán. A Négy Lovas, második rész.
A hagyományos előadásokkal szemben
a mai műsort bátran lefilmezhetik, szétküldhetik,
megoszthatják, vagy akár twittelhetnek is róla.
Köszönjük. Az előadás hamarosan kezdődik.
Szép óra.
Családi örökség.
Apropó. Tudom, hogy csinálta a trükköt.
- Ki? - Shrike.
14 éves korában
észrevett egy üreges fát a Central Parkban.
Megkérte az egyik körhintást,
hogy egy szimpla trükk keretében írjon alá egy kártyát.
És?
Mikor a pasi nyugdíjba ment, 18 évre rá,
Shrike visszament, újra aláíratta a kártyát, és presto!
- Benne volt a fában. - 18 évig volt benne.
Végig benne volt.
A fa 18 év alatt körbenőtte. Ez nem varázslat. De nem ám.
A lényeg, hogy ne a közeli dolgokat nézzük.
Hogy olyan messzire tekintsünk, hogy észrevegyük, mi történt húsz éve.
Bár Shrike elsüllyedt, a holttest nem lett meg.
Mire céloz ezzel?
Arthur Tressler bemutatja:
Jack Wilder,
Henley Reeves,
Merritt McKinney
és Daniel Atlas.
A Négy Lovas.
Köszönjük. Mielőtt elkezdenénk, szeretnénk bemutatni
egy urat és egy hölgyet. Mai előadásunkat nekik ajánljuk.
Dylan Rhodes FBI-ügynök,
és a bájos, bár tapasztalatlan Alma Dray az Interpoltól.
Rhodes ügynök megígérte, hogy, idézem: "le fog csukatni."
Mi csak bátorítani tudjuk, már ha elég fifikás és tökös.
Mi a varázslat?
Mi azt mondjuk, hogy csak célzott megtévesztés.
Úgyhogy figyeljenek.
Amilyen erősen csak tudnak.
Mert bár úgy tűnhet,
hogy a trükkjeinknek nincs közük egymáshoz, higgyék el, van.
Most száz különálló trükk következik,
vagy egyetlen óriási illúzió?
Most jöjjön az egyik legrégibb bűvészmutatvány.
Danny, megtennéd, hogy kinyitod a dobozt,
és megmutatod, hogy üres?
Szükségem lesz 12 bátor önkéntesre.
Megfogom ezt a tapsifülest, és beleteszem a varázsdobozba.
Kiosztottunk két ceruzát. Megtudhatnám, kihez kerültek?
- Hozzám! - És hozzám!
Most mondd ki a varázsszót.
Abrakadabra.
Rásuhintok a varázspálcával, de minek is? És most...
...a nyuszi hipp-hopp eltűnt a szemük elől.
Aki még nem látott tömeghipnózist, figyeljen.
És alszik.
Alszik, alszik, alszik. Mélyen alszanak.
Így, alszik, alszik.
Úgy döntöttünk, felfedjük néhány trükkünk hátterét.
Azt önök is tudják, hogy a nyuszi él és virul.
És hipp-hopp újra elő is került.
A tükör mögül,
amitől ez a doboz úgy tűnt, hogy teljesen üres.
Amikor meghallják, hogy "Állj!",
focisták lesznek.
A jó játékos kíméletlen.
Verekszik,
lök,
szinte élni sem hagyja
az irányítót.
Mind ismerjük a mondást: Előhúzza a nyulat a kalapból,
de ki hallott olyat, hogy előhúzza a kalapot a nyúlból?
Az irányítót könnyen felismerik,
mert ő lesz az, aki kimondja:
"Állj!"
Három, kettő, egy!
Kezeket középre. Egy, kettő, három.
Vesszen az irányító!
Üljenek a helyükre.
Úgy érzem, nemsokára jelenésük lesz.
Szerintem te fogytál.
Megkértük önöket,
hogy írják fel a számlájuk egyenlegét,
és tegyék borítékba.
Most vegyék elő ezeket a borítékokat.
Most jó hangosan
mondják ki a nevüket. De egyszerre. Rajta!
Hangosabban.
Clement? Frannick?
- Itt vagyok! - Jó messze van.
Jól van, Dina? Robertson?
Jelen!
Jól van. Még, még, neveket.
- Josepha Hickey? - Én vagyok!
Josepha, koncentráljon az egyenlegére,
és számoljon hangosan egytől tízig.
1, 2, 3, 4, 5...
Stop.
Az első számjegy öt?
Igen.
Kezdje újra, most gyorsabban.
1, 2, 3, 4, 5, 6...
Stop.
- Hat. Újra. - 1, 2...
Josepha, az ön számlájának egyenlege 562 dollár?
Igen. Csak ennyim van.
Sajnálom, de téved.
Jól van, Dina.
1.
4.
7.
- 7. - Igen.
Azt csak hiszi. Valójában mindketten tévednek.
Clement...
Önnek sem 6500 dollár van a számláján.
Álljon fel mindenki. Mindenki.
Emeljék a homlokukhoz a borítékokat.
Koncentráljanak a számra.
Hát ez... Te jó ég. Ettől féltem.
Ez furcsa.
Nem szívesen mondom ezt, de mind tévednek.
Senki sincs a teremben, aki jól tudná, mennyi az egyenlege.
Jól van, leülhetnek.
Ó, igen, majd' elfelejtettem.
Ez az este nem jöhetett volna létre,
ha nincs a mi nagylelkű támogatónk, Arthur Tressler.
Nagy tapsot neki!
Art, nem akarja a finálét a színpadról nézni?
- Jöjjön! - Jöjjön le közénk!
Már jön is. Jól van.
Készen álltok?
Abszolút. Bevetésre készen.
- Senki sem hagyhatja el a termet. - Itt is van.
Art, kitöltötte a borítékját?
Mindegy is. Mi megcsináltuk.
Art, én tippeltem.
Valamivel 140 fölött. Helyes?
Mármint 140 millió fölött.
Egy pillanat.
Hogyhogy ő jól tudja az egyenlegét, ha mindenki más rosszul?
Mert nem kizárt, hogy ő is téved.
Most nyissák ki a borítékjukat.
A székük alatt van egy zseblámpa. Ha átmelegítik vele a papírt,
megjelenik a számlájuk helyes egyenlege.
Art, ne aggódjon, önnek is hozunk zseblámpát.
Itt van.
- Mi történt? - Várj.
Ez furcsa, egy másodperce
még 144 579 651 állt rajta,
de most...
Most viszont hetvenezer dollárral kevesebb.
- Josepha, felállna, kérem? - Persze.
Milyen szám áll a papírján?
A számlámon 70 562 dollár van.
Josepha számlája épp annyival nőtt, amennyivel Arté csökkent?
Nézzétek, újra megtörténik.
Tényleg?
Hű. Tényleg.
Art számlája újabb 280 ezerrel csökkent.
Dina Robertson? Mi áll a papírján?
281 477 dollár.
Tartozunk egy vallomással.
- Egy dologban hazudtunk. - Senki sem véletlenül van itt.
Mindegyikükben van valami közös.
Minden jelenlévő megszenvedte
azt a tragédiát, mely e csodás városra lecsapott.
Elvesztették a házukat, a kocsijukat.
- A vállalkozásukat. - A szeretteiket.
És mindenkit ugyanaz a cég biztosított.
A Tressler Biztosító.
- De nem fizettek. - Egy centet se.
Kibújtak alóla.
Ez ugye csak műsor?
Ha úgy érti, hogy színpadon van, fizető nézők előtt,
- akkor igen. Ez műsor. - Emberek!
82 ezer dollár van a számlámon!
Most jött róla sms.
Nézzék meg a mobiljukat, hátha maguk is kaptak!
Ez tényleg komoly?
Nem tudom.
- Nem kamuznak? - Nem tudom. Gőzöm sincs.
Ez az önök műve?
Hova gondol, Art? Nem tudjuk a kódjait.
Az ahhoz szükséges információk számunkra elérhetetlenek.
Mik lehetnek a biztonsági kérdései?
Mondjuk az anyja leánykori neve? Az első háziállata?
Honnan tudhatnánk mi ilyesmit?
Ön biztos nem árulná el.
A bank visszaigazolta. Kifosztották.
Nem léphetnek meg!
A repcsit és a Rollst viheti.
Ez járt nekem!
Hé!
Ne mozduljanak!
Állj!
Irányító!
A Négy Lovast látták.
Jó éjt.
Szabadítsatok ki!
Eresszenek!
Fuller, mindenki utánuk! Mindenki!
- Irányító! - Irányító!
A színház előtt találkozunk, hozd a nyomkövetőt.
Gyerünk! Indulás! Nyomás!
A nyomkövetőt.
Menjünk.
FBI! Utat!
- Dylan! - Végre.
- Hadd nézzem. - Ő az. A piros pont.
Rendben. Ezt elviszem. Te menj arra, kerülj eléjük.
Balra fordult a Burgundyn.
Hé! Utat!
Félre! Utat!
Északnak tart a Bourbonön.
- Bocsánat, elnézést. - Hé!
Elnézést. Utat kérek! Elnézést.
Eltűnt a Bourbonön.
Francba! Hol lehet?
Elnézést.
Délnek tart az Exchange Place-en.
Állj!
Mit művel?
Bement a Napóleon-házba.
Engedjen! Utat!
Menjen odébb! El az útból!
Hé!
Félre!
A mosdóban van. Bent van a mosdóban.
Nem! Nem! Nem!
Állj!
Fegyvert le!
Mi?!
Magamat követtem!
A Négy Lovas alaposan túljárt ma este a hatóságok eszén,
megkérdőjelezve az FBI különleges erőinek hatékonyságát,
akárcsak a nyomozás vezetőjéét.
Dylan Rhodes ügynökét, aki nevetség tárgyává vált,
amikor az előadás végén szó szerint leteperték.
Nem lennék a helyében. Az ügy hatalmas port kavart,
mivel úgy tűnik, a Lovasok immár másodszorra
hajtották végre a lehetetlent.
Két napja Vegasban elméletileg kiraboltak egy párizsi bankot...
Helló.
- Mit csinál itt? - Iszogatok.
Menjünk inkább.
- Aggódom magáért. - Én inkább magáért aggódnék.
- Futni hagyta. - Fegyvertelen volt.
- Nem lőhettem, tudja jól. - Igen, de maga elengedte.
Nem igaz?
Felbukkan a semmiből, eljátssza, hogy segít,
- majd futni hagyja a rosszfiút? - Eresszen el.
Miért bíznék magában?
Azt hittem, most van először terepen.
Nem rossz.
Ez meg mi?
Mi az a Hórusz szeme?
Ezt nem most fogom elmagyarázni magának.
Józanul is épp elég elutasító velem.
Egyedül is visszatalál.
Mr. Bradley? Mr. Tressler szeretné meghívni egy italra.
Uram.
Köszönöm.
Mi az ön szerepe ebben?
A szerepem?
Ön mindent tud róluk. Hogy mit csinálnak, hol lesznek.
Ha ettől jobban érzi magát, ez nem önről szólt.
Mégis, hogy érti, hogy nem rólam szólt?
Ez egy bűvésztrükk, Mr. Tressler.
Ami globális szinten folyik.
Ön csak az abrakadabra.
Az elterelés, míg készül az igazi trükk.
Egy 140 millió dolláros elterelés voltam?
Igen.
És a hatalmas egója, ami annak idején összehozta velük,
az akadályozza meg, hogy lássa.
- Tudja... - Hogy tönkretehet? Tudom.
De nem fog.
Ahogy őket sem fogja.
Bármi is ez a nagy trükk, azt már régen kidolgozták.
És szerintem ami még hátravan, attól le fog esni az állunk.
Úgyhogy örüljön, hogy díszpáholyból nézheti végig.
Busás összeget fizetett érte.
Bármennyit kereshet is ezzel,
megduplázom, ha képes őket lebuktatni
és tönkretenni.
Ötmillióra számítok.
Rebbent a szemem?
Nem rebbent.
HÓRUSZ ŐRZŐI
Helló.
Bocsánat a karja miatt.
Az én hibám.
Ha iszom, egy seggfej vagyok.
Összezavarodtam.
Amit Merritt mondott, hogy nem voltam még terepen, az igaz.
Kutató vagyok. Az az erősségem.
És erről mit derített ki?
Elvileg, ha hiszünk benne,
a Szem a mágia őrzőinek rendje.
Ők azok, akik védelmezik a mágusokat.
"Aki felvételét kéri,
vakon követnie kell a rend parancsait."
- Ez valami vicc? - Sokak szerint nem az.
Szabad?
Itt azt írják, százévente kétszer vesznek fel új tagokat.
A Lovasok azért csinálják a műsort, hogy felvegyék őket?
- Nem hinném. - Nem tudom. De szerintem...
bankot rabolni egyszerűbben is lehet.
Felhajtás nélkül.
Talán csak mítosz,
de másképp nem áll össze, és itt logikával nem sokra megy.
- Nem mondja? - Nem.
Azt hiszem, van, amit csak úgy fejthetünk meg,
ha merünk... hinni.
- Jobb, ha én most... - Igen. Igen.
- Tessék. Jó éjszakát. - Kösz. Jó éjt.
- Bocs. - Semmi baj.
Ha mégis létezik a Szem, valószínűleg figyel minket, nem?
Basszus.
Valaki figyel. És nem varázsgömbbel.
Jól gondolta. Ez sosem volt a maga mobilja.
Csak annak tökéletes klónja. Kivéve ezt.
Egy poloska.
Valaki hallotta a hívásait. Olvasta az sms-eit.
- Ezért jártak előttünk. - Az istenit!
- Kéne Atlas kihallgatási videója. - Hogyne. Máris megkeresem.
Indítom.
Jól van. Tekerjen bele.
Tovább, tovább, állj!
Oké, kockázza ki. Gyerünk.
Most indítsa.
Állj. Közelítsen rá. Jobban.
Itt nyúlja le a mobilomat.
Most is közvetít nekik?
Csak ha telefonál vagy sms-ezik.
- De már kivettem. - Tegye vissza, és kapcsolja be.
Ők nem sejtik, hogy tudunk a poloskáról.
Most végre beelőztük őket.
És ez maradjon is így. Világos?
- És mérje be az igazi mobilomat. - Megtörtént.
- Húsz perce New Yorkban volt. - Jó.
Meg akarom őket bénítani. Vágjunk el tőlük mindent.
Telefont, elektromosságot, vizet. Mindent.
Tudják meg, milyen az, ha rájuk szállunk.
És kerítsenek egy repülőt!
- A tűzfal lehalt. Ezt ők is tudják? - Kik ők?
Ők. Akiknek dolgozunk.
Kiknek dolgozunk? És készek vagyunk sittre menni értük?
- Ne parázz már. - Megtörténhet.
Veled megtörtént, attól még velünk nem fog.
Nem tudom, menni fog-e. Én nem akarok sittre menni.
Akkor ne szúrd el. Mindig rinyálsz,
hogy kezeljünk felnőttként. Hát viselkedj úgy.
Kövesd a tervet. Maradj itt, és gyújts fel mindent.
- Nem tudom, mit keresek itt. - Mit keresnél máshol?
Csak az alagút végén lévő aranybánya izgat.
Ennyi. Aztán tipli.
Ha befejeztük, oda mész, ahova akarsz,
addig viszont kövesd a tervet.
Srácok... Itt vannak.
- Készen állunk. - Akkor gyorsan...
- Ő nem. - Tessék?
- A hölgy itt nem illetékes. - Interpolos. Velem van.
- Itt marad. - Mi? Mi van?
Üljön a kocsiba.
Menjünk.
Oké, csapassuk.
FBI!
Csak utánad.
Ott marad!
Mondja, jól használja fel a pénzemet?
Rendkívül jól.
Csak azt mondja meg,
hogy kéri a Lovasait? Kirántva vagy sütve?
Darálva.
Szólok a séfnek.
Állj!
Dylan!
Tarts ki!
Te kis...!
Megállj!
Az ötödik tiszta. Feljebb megyünk.
- Te kis szemét! - Te kis szemét!
- Mi a tervetek? - Mi a tervetek?
A hatodik tiszta. Mehetnek feljebb.
Vettem. Irány a hetedik. Gyerünk, gyerünk.
Ne, itt vagyunk! Vissza!
Hé!
Megállj!
Megvagy!
Jól van, várj, nyugi, nyugi!
- Tényleg? - Aha.
Á, te...!
Te szemét...!
Basszus.
Francba.
Add azt ide!
Minden egység az északi kijárathoz!
- Az Evan tiszta. - Senkit se engedjenek ki!
Hova megy?! Az istenit...
- FBI! Vagy mi. A kocsiját. Kösz. - Mi van?
Állj! Állj!
Hé!
Kösz. Kövesse.
- Többé ne hagyjon a kocsiban! - Nem én voltam a parancsnok.
Ha nem bízik bennem, mondja meg.
Ígérje meg, hogy máskor kiáll értem.
Nem beszélhetnénk ezt meg később?
Nem!
Jó, rendben, megígérem. Menjünk!
- Hová tűntek? - Hol vannak?
Nem tudom. A nő elvitt egy...
- Merre mentek?! - Arra.
- Ez a maga kocsija? - Igen. - Utánuk.
Ott van.
Balra!
Keletnek megyünk az FDR-on.
- Ez nem kelet. - Észak. Észak!
- Északnak megyünk az FDR-on. - Mi?
Az FDR Drive-ról jelentkezünk,
ahol, amint azt önök is láthatják, a rendőrség
és az FBI emberei egy fekete szedánt üldöznek.
Hol vagytok?
Mögöttetek. Mindjárt utolérünk.
Megpróbálunk jobb képet mutatni.
Bocsánat.
Felhajtanak az 59. utcai hídra.
Amint közelebb kerülünk hozzájuk, beadjuk az élő képet.
Jó. Tapadjon rá.
Taposson bele!
A busz! Előzze meg!
Előzzön!
Basszus!
Gyerünk!
Vissza! Maradjon!
Dylan! Gyere már!
Nem hallod?
- Gyere! - De meg fog halni.
Úgysem tehetsz semmit!
Gyere! Hagyd itt!
- A papír! - Dylan!
Ma sötét fordulatot vett
a gyorsan népszerűvé és hírhedtté vált
Négy Lovas bűvészkvartett története:
Jack Wilder, a csoport egyik tagja
egy a kínai negyedben kezdődött autós üldözés során
életét vesztette, amikor az autója felborult,
majd felrobbant az 59. utcai hídon.
A többi Lovas tartózkodási helye továbbra is ismeretlen.
Dylan, már tudjuk, mi volt az a papír Jacknél.
Máris kiderítették?
És azt is, miért védte annyira. Evans már úton van a hírekkel.
Menjünk.
- Előbb ezt kéne elintézned. - Ki az?
A haverod, Thaddeus Bradley.
- Rhodes. - Ugye tisztában van vele,
mi a szerepe egy bűvészsegédnek, Rhodes ügynök?
Eltereli a figyelmet, amíg a bűvész ügyködik.
Igaza lenne, ha nem tévedne ekkorát.
Míg ön a bűvészt nézi,
mindent a bájos segédje irányít a háttérből.
Nem találja különösnek, hogy az Interpol
egy kezdőt küld ide, aki most van először terepen?
Miért akart épp ezen dolgozni?
Úgy kapta ezt az ügyet.
Ezt a véletlent.
Mint amikor találomra húzunk a pakliból.
Nem értem ezt a hirtelen támadt nagylelkűségét.
- Maga mit nyer ezzel? - Egyenlőbb lesz a küzdelem.
Úgy érzem, olyannal játszom, aki bokasúlyt visel, és uszonyt.
Csak így tovább, Rhodes ügynök! Így tovább...
Dylan.
Van egy kis gond.
Ott van a széf.
Na, na, na. Hé! Ő mit keres itt?
- Talált valamit, amin elindulhatunk. - Öt éve nyomozunk
egy Elkhorn nevű biztonsági cég ellen.
- És? - Félmilliárdot rejtegetnek...
Őt kérdeztem. Nem magát.
A pénz egy queensi raktár széfjében pihen.
Szerintünk ez a bűvészeid utolsó célpontja.
A srác, aki meghalt a hídon,
a mi szigorúan titkos Elkhorn-aktánkat szorongatta.
És hiába ez a Robin Hood-os álarc,
a bűvészeid egyszerű tolvajok.
Hogy jutottak hozzá?
Ez az ügy legérdekesebb része, Rhodes ügynök.
Rácsatlakoztak a gépemre, miután bejutottak a mobil vezérlőbe
a mobilodon talált kódokkal.
Te küldtél mindenkit utánuk.
Olyan amatőr módon intézted ezt az ügyet,
ami már önmagában kész mutatvány.
Abrakadabra. Átveszem az ügyet.
Főnök, ez most komoly?
Indulás, uraim!
Hé.
Hé, beszélnem kell magával.
- Ne merjen velem...! - Miért kérte ezt az ügyet?
- Mi? - Azt mondják, "kész talány" vagyok.
Ez egy amerikai kifejezés. Tudja, mit jelent?
- Igen. - Hadd öntsek tiszta vizet a pohárba.
Ha rájövök, hogy maga nem az, akinek eddig mondta magát...
Nekünk is van egy kifejezésünk.
A hit hegyeket mozgat.
Ha szeretné elkapni a Lovasokat, bíznia kellene bennem.
Nem adtam okot az ellenkezőjére.
Most hordtak le a sárga földig. És az ügyet is elvették.
A bizalom olyan luxus, amit nem engedhetek meg magamnak.
Jacknek minden vágya az volt,
hogy egyszer ő legyen a világ leghíresebb bűvésze.
Nem mondhatnám, hogy sikerült, de remélem, hogy bárhol is van,
az varázslatos hely.
De a lényeg... Elnézést.
A lényeg, hogy...
Most már nem szállhatunk ki. Végig kell csinálnunk.
Amit elkezdtünk, túlnőtt rajtunk, és be kell fejeznünk.
A raktárnál vagyunk.
5-ös és 6-os egység, figyeljék a kijáratokat.
Most behatolunk.
Hol van a széf? Hol a széf?
- Mi van itt? - Hol az a kurva széf?
Épp most vittük ki. Evans kérte.
- Mi? - Én nem kértem.
Felhívott, hogy felsőbb utasításra vigyük el.
Ilyet én soha nem ejtettem ki a számon.
Mi ez az egész? Ki adta a parancsot?! Ne süketeljen!
Ne!
- Jézus Úristen. - Uram? Uram? Ez meg mi?
Beethoven D-dúr hegedűversenye. Hol a széf?
Most rakják fel a kocsira.
- Hé! Hé! - Hé!
- Álljon meg! - Állj!
- Állítsák meg a teherautót!
Mi történt? Parancsot kaptunk.
Új parancsot kapnak. Nyissa ki.
Elmondom, mi legyen.
Mivel ők azt hiszik, a széf elindult innen,
legyen is így. Mi pedig követjük a... Hova is megy?
A Five Pointzig.
Akkor a Five Pointzig. Ha követjük a széf útját,
meglesznek.
Ti velem jöttök.
Fiúk,
nézzétek. Ezt a központ küldte.
A Lovasok húsz perce töltötték fel a YouTube-ra.
Most már nem szállhatunk ki.
Végig kell csinálnunk.
Amit elkezdtünk, túlnőtt rajtunk, és be kell fejeznünk.
Jusson eszükbe Jack, amikor meglátnak minket
a Five Pointznál hétkor.
Fél óra múlva kezdik. Pont ott, ahova megyünk.
Nem tudom, főnök. Nem akarok akadékoskodni,
de ezek trükkös gyerekek.
Rhodes, ezek bohócok.
Nagy a tömeg a Five Pointznál,
ahol pont kerülhet a Négy Lovas és az FBI csatájának végére.
Ez a Lovasok és az FBI összecsapásának utolsó felvonása.
És hogy mi van még a tarsolyukban? Hamarosan kiderül.
Figyeljék a teherautót. Lássuk, kihez jött.
Vettem.
Rhodes ügynök? Fuller ügynök?
Hallgatjuk.
Valaki közeledik. A teherautó felé tart.
Egy nő az.
- Állj! - Jézusom.
Mi a fene történt?
Hé! Ez az a tévés fazon.
Fegyvert le.
Nocsak. Az ötödik Lovas.
Ez valami vicc? Én is őket követtem, ahogy maguk.
Én már nem követek senkit. Maga végig előnyben volt,
de láss csodát: Most nálam az előny.
A kezemben van.
Maguk még most sem értik.
Igen?
Annak idején itt tartotta a próbáit Lionel Shrike.
Itt készült az első műsorom.
Ha még nagyobb hülyét akarnak csinálni magukból,
nyissák csak ki.
És ha már itt van, Rhodes ügynök,
felvehetnénk még egyszer, ahogy zavarodottan a kamerába bámul?
Isteni lenne DVD-borítónak.
Nyissa csak ki.
- Csinálja. - Nyissa ki.
Ez meg mi?
Mi?
Adja ide.
Nem.
Nem!
Ez meg mi?
Vissza!
A jó bűvésztrükk mindig nagyot szól.
Csak nem egy üres széfet üldöztek idáig?
Bedőltek. Sokadszorra.
Kezdődik. Indulás!
A kérdés most már csak az, Rhodes ügynök,
hogy hol az igazi széf?
Utat! Utat kérek!
Engedjenek, menjenek arrébb!
FBI! Utat!
Engedjenek!
Mi a varázslat?
Megtévesztés.
De olyan, ami gyönyörködtet, szórakoztat, inspirál.
Vigyázat! Utat, utat, utat!
Melynek alapja...
A bizalom.
És a hit.
Ezek nélkül a varázslat mint művészeti ág nem létezhetne.
De mi történik, ha valaki visszaél ezekkel?
És a segítségükkel hazudik, csal.
Vagy mások kárára nyerészkedik. Az már nem varázslat.
Hanem bűn.
Így ma este, az önök segítségével,
néhány dolgot helyre kell tennünk.
Mi történik itt, Rhodes?
Nem tudom.
Showtime.
Nézzék!
Ott vannak. A tetőn. Gyerünk!
Gyerünk, gyerünk!
- Dylan! - Utat kérek!
Mit keres itt?
Rossz irányba mennek, ezt maga is tudja.
Rhodes! Mindenkire szükség van!
Tudom, hogy így van. Bíznia kell bennem. Merjen hinni!
Várjon.
- Vele megyek. - Jó. Én majd fedezlek.
Menjetek!
Ezt még megbánod!
Nyomás, gyerünk! Gyorsan, gyorsan, gyorsan!
Daniel?
Igen?
Most, hogy a mi kis, mondjuk így, vakmerő kalandunk
a végéhez közeledik, azt hiszem, itt az ideje,
hogy elmondjam neked a veled kapcsolatos érzéseimet.
Oké.
Először azt gondoltam, hogy ez a gyerek egy igazi...
...pöcs.
És?
- Ja, nem. Ennyi. - Ez kedves tőled.
- Tudom. - Megérintett.
- Szívből jött. - Engem máshol érintett meg.
Menj már!
- Úristen, mit csinálunk, ha vége? - Amit akarunk.
Holnaptól a magunk urai vagyunk.
Ha a Szem nem is létezik,
ha megvezettek minket, és a következő húsz évet sitten töltjük,
szeretném, ha tudnátok...
Tudom. Én is.
Nekem ez már kicsit nyálas.
Ott vannak!
Indulás! Gyerünk!
Kapják el őket!
Talpra!
Mi a fene?
A francba!
Helló, New York!
Köszönünk mindent.
Főleg azt, hogy ilyen odaadó és lelkes közönség voltak.
Sajnos azonban, mint minden jó, egyszer ez is véget ér.
Így mai műsorunkat azzal kezdjük...
...hogy elköszönünk.
Szerettünk volna az életükbe varázslatot vinni.
És a varázslatot új életre kelteni.
Engedjenek!
Hatalmas élmény volt fellépni önök előtt,
de most ideje, hogy eltűnjünk.
- Jó éjt, New York! - Köszönjük, hogy hittek bennünk.
Állj!
Megállni!
Ne!
Az istenit!
Sajnálom.
Igaza volt. Ez túlnőtt rajtunk.
Most először nem örülök, hogy igazam van.
Azt hiszem, ennyi volt.
Igen?
Dylan!
Dylan! Dylan!
Szia.
- Láttad ezt? - Mi?
Hol az igazi pénz?
Le van tartóztatva! Kezeket a magasba!
Csőbe húztak.
- Nem kétlem. - Be tudom bizonyítani.
Ahogy mindent. Azt is tudtam, hogy maga fel fog sülni.
Nem kell ide ez a színpadias szöveg.
Itt nincsenek kamerák.
Uraim, kettesben hagynának minket pár percre?
Persze.
Jól van.
Segíthetek magának, ha maga is nekem.
Az attól függ, mit tud.
Ezek a rácsok segítenek gondolkodni.
És azt hiszem, tudom, hogy csinálták.
Emlékszik a nyuszis trükkre?
A doboz sosem volt üres.
Ahogy a terem sem.
Miután bejutottak a raktárba,
az igazi széfet ott hagyták,
és a termet egy hatalmas varázsdobozzá alakították át.
Amikor maguk berontottak,
azt hitték, hogy a széfet már ellopták.
Hé!
Hé, állj!
A trükk most is bejött.
Mivel elhitték, hogy a széf már nincs ott,
gondolkodás nélkül utána eredtek.
És míg nagyban hajkurászták a széfbe zárt lufikat,
valaki betört a raktárba.
Hogy ki?
Jack Wilder.
Azt a rohadt!
Kizárt. A szemem láttára halt meg.
Kivéve persze, ha mégsem.
Zárva van.
Ti sosem tanultok?
Olyan nincs, hogy zárva.
Szép volt, Mr. Wilder. Gratulálok.
Csak felnőtt a kis Jack.
Egy FBI-os egyenautóval szökött meg, igaz?
Elcsalta magukat a hídig.
Ahol a többi Lovas egy ugyanolyan csereautóval várta.
Maguk csak egy pillanatra tévesztették szem elől,
de az elég volt.
Úgyhogy amikor bemászott az égő autóba,
meg kell hagyni, igazán hősiesen,
csaknem belehalt egy minden bizonnyal
a hullaházból szalasztott tetem megmentésébe.
Mi szükség egy ilyen bonyolult és veszélyes tervre
egy szimpla átveréshez?
Egy centet sem tartottak meg.
Erre még én sem tudom a választ,
de amit az imént elmondtam, sokat segíthet.
- Nem mondhatnám. - Tessék?
Végre volt időm, hogy jobban utánanézzek Lionel Shrike-nak.
A visszatérésének. A balesetének.
A biztosító, amelyik elutasította a család igényét,
Tressler cége volt.
Az ellenjegyző bank pedig
a párizsi Crédit Republicain.
Crédit Republicain de Paris.
- Erre mit tud mondani? - Hogy lehettem ilyen ostoba?
És ha arra ment ki a játék,
hogy hajnali kettőkor kiraboljanak a Central Parkban?
Nem, higgyétek el, jó helyen járunk.
- Csak meg kell találnunk... - Azt?
A Lionel Shrike-fa.
És az üvegbe zárt kártyalap.
Most hogyan tovább?
Azta!
Elmondom, én mit gondolok.
A legenda szerint a Szem mindent lát.
És vár.
Hogy az igazán nagy bűvészek megkülönböztessék magukat
a középszerűektől.
Mint amilyen maga.
A lelke mélyén vágyott rá,
hogy csatlakozhasson a Szemhez, de sosem hívták meg.
Úgyhogy ellenük fordult. De csak egy dolgot ért el.
Felhúzta őket.
A Szem csak mese.
Akkor azt mondja meg, ki mozgatja a szálakat?
Aki kellően megszállott.
- Aprólékos. - Ki?
Aki ezért bármit hajlandó feláldozni.
Aki nem fél, mert tudja,
hogy a műsor után sem gyanakodnak rá.
Nem jellemzést kértem. Hanem egy nevet. Ki?
Fogalmam sincs, ki.
De valahogy bejutottak a raktárba.
Betették a tükröt.
Mindig behúztak a csőbe. És az FBI-t.
Sőt önöket nem egyszer, nem kétszer, de folyamatosan.
Olyan, mintha be lettek volna...
Épülve.
Maga.
Miért?
Az itt a kérdés, nemde?
Igaza van.
El sem hinné, mióta várom,
hogy így lássam magát.
Kicsoda maga?
És mit akar tőlem?
Hogy mit akarok?
Azt, hogy hátralévő életét itt töltse,
ebben a cellában, azon tűnődve, miért nem jött rá.
Hogy vakíthatta el a saját egója annyira,
hogy elhiggye, egy lépéssel előttem jár,
amikor kettővel le volt maradva.
Dylan?
Egy pillanat.
Dylan? Hogy csinálta?
Dylan!
Miért?!
Te jóságos ég.
Erre nem számítottam.
Ez nem lehet!
Na ne.
Ez igazán ügyes volt.
Köszönöm.
Mikor azt mondtam: "Mindig te légy a legokosabb..."
Egyetértettünk.
Oké. Jó.
Henley.
- Még sosem volt ilyen szótlan. - Ezt bóknak veszem.
Figyelj, annyira bánt, hogy úgy elvertelek.
Szeretném, ha tudnád,
hogy nem kételkedtem egyetlen másodpercig sem,
és ha tudnád, mennyi energiámba telt meggyőzni
ezeket a hitetleneket...
Merritt. Sikerült.
Isten vagy.
Gyertek.
Négy magánszámból világraszóló mutatványt csinálni:
Az az igazi varázslat.
És ti pontosan ezt tettétek.
Úgyhogy gyertek.
Vár rátok a Szem.
A HULLÁMSÍR FOGSÁGÁBAN
A NAGY SHRIKE A FOLYÓBA VESZETT
Minden összefüggött.
A Crédit Republicain. A Tressler Biztosító.
És Elkhorn?
Neki mi köze Shrike-hoz?
Elkhorn eredetileg széfeket készített.
Olcsó alapanyagból.
Mindenen spóroltak.
És amikor leért a folyó aljára, a széf behorpadt.
Ő meg ott ragadt.
Ő volt az apád.
A mutatvány reggelén valamit megérezhettem,
mert amikor apám elindult, látta, hogy nem akarom elengedni.
Odaadta az óráját, és azt mondta,
számoljam a másodperceket, míg haza nem ér.
Az órája azóta is folyamatosan ketyeg.
És attól a naptól kezdve
én szerepet játszom.
Mindent alaposan elterveztem,
de egyvalamivel még én sem számoltam.
Veled.
És tudom, hogy számodra a logikus döntés
az lenne, ha ezt az ügyet lezárnád,
engem pedig feladnál.
Igen.
De tudod, mit gondolok a lezárásról és a logikáról.
És azt is tudod,
hogy szerintem van, amit jobb nem bolygatni.
Újabb lelakatolandó titok.
Jöjjenek közelebb.
Még közelebb.
Most már tudják a titkunkat.
Mindenhol ott vagyunk. És figyelünk.
Cinkosokat keresünk a következő trükkünkhöz.
Háromra nyissák ki a szemüket, és mondják meg, mit látnak.
Egy.
Kettő.
Állj, állj! Álljunk már meg!
Állítsd meg a furgont. Vagy esküszöm, kiugrom belőle.
Hála istennek.
Hol vagyunk?
Klassz, egy újabb lepratelep.
Végre van lábam.
Fáradt vagyok, éhes vagyok. Kész vagyok.
Nem semmi egy hely.
Hova hoztál minket?
- Közelebb nem volt szeméttelep? - Nagyon baró ez a hely.
Ez az új szerelésünk?
Most szólok, hogy én nem bújok sztreccsbe.
- Zárva van. - Srácok, a kártyákat!
- Milyen kártyákat? - Hogyhogy milyen kártyákat?
Oké.