Se on vain susilauma. Pääsemme tästä kohta eroon.
- Se vie minut, Caleb. - Anna käsi.
- Juokse! - Tämä pitää hoitaa loppuun.
Auta minua hautaamaan se.
Mitä jos joku kaivaa sen ylös?
Luoja armahtakoon hänen sieluaan.
- Hei Alan. - Hei, miss Magruder.
- Mene vain, Alan. - Kiitos, Bill.
Mennään perään!
Sinä kuolet, Parrish.
Hei Parrish, mihin sinulla tuli kiire?
Se ajaa tehtaalle.
Parrishin kenkätehdas
Vauhtia, Parrish. Juokse isin luo.
Me odotellaan.
- Hei Carl. - Terve, Alan.
Tulehan tänne.
Olen tehnyt tätä melkein vuoden. Tapaan isäsi tänään.
Näytän hänelle tämän. Ota se käteen.
- Luuletko, että hän pitää siitä? - Mikä tämä on?
Tulevaisuus. Jos Wilt Chamberlain käyttää näitä -
näitä on kohta kaikilla. Niistä tulee huippumuotia.
Mikä sinua vaivaa?
- Ei mikään. - Alan.
Mitä sinä täällä teet? Täällä on vaarallista.
- Veisitkö minut kotiin? - Kiusaako Billy Jessup sinua taas?
Joudut kohtaamaan hänet ennemmin tai myöhemmin.
Jos pelkäät jotain, kohtaa se rohkeasti.
Menehän nyt.
Et saisi antaa hänen leikkiä täällä, Carl.
- Mitä sinä halusit näyttää minulle? - Hetkinen.
Mitä hemmettiä?
Kuka tämän teki? Vastatkaa.
Minä sen tein, sir.
Parrish, jätä tyttöni rauhaan.
- Me olemme vain kavereita. - Ette enää.
Näytetään sille.
Mennään. Minulla on sen pyörä.
Ääliöt!
Tämä on mahtava.
Alan, oletko sinä kotona?
Voi Alan, ei kai taas? Tulehan tänne.
"Ahkeruus, päättäväisyys ja optimismi. "
"Ne ovat olleet osa Brantfordia esi-isiemme ajoista asti. "
"Ankarasta ilmastosta ja kovasta maaperästä huolimatta olemme... "
- Menestyneet. - Aamulla osasin tämän.
Osaat sen myös tänä iltana.
Sam, meidän on puhuttava Alanille.
- Me lähdemme nyt. - Selvä.
Kerroin isällekin, ettei kimpussasi ole vain Billy Jessup.
- Jos olisin tiennyt... - Ei se mitään.
Hienoa, että kohtasit heidät, vaikka olit alakynnessä.
Koska kestit sen kuin mies, äitisi ja minä päätimme -
että voit lähteä Cliffsiden poikakouluun.
Onneksi olkoon, kulta.
Enkö saa enää asua täällä?
Sinun on aina ollut tarkoitus mennä Cliffsideen.
Parrishit ovat käyneet Cliffsidea 1700-luvulta asti.
- Katsokaa. Siellä on Parrish Hall. - Se on pääasuntola.
Hienoa. Minua kiusataan nytkin, koska olen Parrish.
Entä kun koko talo on nimetty minun mukaani?
- Se on nimetty isäni mukaan. - Miksi et sitten itse asu siellä?
Minä asuinkin, enkä olisi nyt tässä ilman niitä vuosia.
Ehkä en halua olla samanlainen kuin sinä tai edes Parrish.
Et olekaan, ennen kuin alat käyttäytyä kuin aito Parrish.
- En taida olla valmis Cliffsideen. - Lähdet sinne sunnuntaina.
- Äläkä väitä vastaan. - En puhu sinulle enää ikinä.
- Sam. - Älä edes aloita.
- Mitä? - Ei mitään.
- Mitä sinä täällä teet? - Toin sinun pyöräsi.
Ei olisi tarvinnut. Aioin hakea sen Billyn luota.
Käskin Billyn lakata kiusaamasta sinua.
Ei sinun olisi tarvinnut vaivautua. Puhutaan joskus toiste.
Mikä tuo oli?
- Kuulitko sinäkin sen? - Tietenkin.
Tule sisään. Löysin tehtaalta tosi oudon pelin.
"Jumanji. "
"Peli sua avustaa, jos maailman tahdot jättää taa. "
"Nopat pelaajaa kuljettaa. Tuplaluvulla taas heittää saa. "
"Ensimmäinen maalissa voittaa. " Pelataanko?
Lakkasin pelaamasta pelejä jo viisi vuotta sitten.
Sarah.
- Tässä on varmaan magneetti. - Katso, Alan.
"Ne öisin lentää, juokse pois" -
"ei näistä siivekkäistä iloa ois. "
- Mitä tuo oli? - En minä tiedä.
Pane se peli pois, Alan.
Voi ei. Peli luulee, että heitin.
Miten niin "peli luulee"?
"Saat viidakossa viivähtää, kunnes 5 tai 8 pyörähtää. "
"Saat viidakossa viivähtää. " Mitä se tarkoittaa?
26 vuotta myöhemmin
Täällä kaivataankin matkustajakotia.
Tätä tarjousta ei voinut hylätä. Täällä on kalusteetkin.
En ikinä muista, miten iso tämä on. Judy ja Peter, tulkaa katsomaan.
Rakennutan vastaanottotiskin tähän.
Baari tulee tänne.
Kuulostaa hienolta. Te ja lapsenne viihdytte varmasti.
He ovat veljeni lapsia. Hän ja hänen vaimonsa kuolivat talvella.
Eikö tämä olekin mahtava paikka?
On todellakin.
Mitä sanot, nuori mies? Onko täällä tarpeeksi tilaa?
Peter ei ole puhunut sanaakaan sen jälkeen.
Olen kauhean pahoillani. Se on todella ikävä juttu.
Ei se mitään.
Vanhemmat olivat aina jossain muualla.
He hiihtivät St Moritzissa ja pelasivat Monte Carlossa.
Emme edes tienneet, rakastivatko he meitä.
Kun eikin jahti upposi, he kirjoittivat ihanan jäähyväisviestin.
Se löytyi meressä olleesta samppanjapullosta.
Anteeksi.
He kuolivat autokolarissa Kanadassa.
- Lähetättekö minulle ne paperit? - Heti huomisaamuna.
Minun pitää kutsua lukkoseppä.
Ole kiltti ja kerää lelusi, Peter.
Peter, vie matkalaukku ullakolle.
Sitten mennään jäätelölle ja viskille.
Mitä? Mikä sinulla on?
- Minä muutan motelliin. - Älä nyt viitsi.
Täällä ei näy niiden jätöksiä.
Peter sanoi, että se näytti tältä.
Yksi tyttö muka näki tuollaisia 60-luvulla.
Ei niitä ole Uudessa Englannissa.
- Hän näki tällaisen. - Oli mikä oli, nyt se on poissa.
Teinä en olisi kovin huolissani tämän talon lepakoista.
Mistä te sitten olisitte huolissanne?
En haluaisi asua talossa, jossa on tehty murha.
Murhako?
Veikkaan, että isä tappoi pikku Alan Parrishin.
Talossa on tuhat ja yksi paikkaa, johon ruumiin voi kätkeä -
varsinkin, jos se on paloiteltu.
Ette kai te halua myöhästyä ensimmäisenä koulupäivänä?
- Täällä ei näy lepakkoja. - Kuulitteko?
Täällä ei ole mitään pelättävää.
Joudun rehtorinne puheille jo ensimmäisenä päivänä.
Rauhoitutaan, syödään ja puhutaan jostain muusta.
Tiedämme, miksi tämä talo oli niin halpa.
Täällä asui joku Alan Parrish 26 vuotta sitten.
Eräänä päivänä hän katosi.
Vanhemmat paloittelivat hänet ja muurasivat seinään.
Nyt tuo valehtelu saa riittää. Joudut kotiarestiin.
Ei tässä tyhmässä kaupungissa voi edes tehdä mitään.
Sitä paitsi se juttu ei ollut mitään valetta.
Kuulitko sinä äsken jotain?
Onko sinulla ikävä äitiä ja isää?
- Ei ole. - Valepukki.
Jos et lopeta, joudut terapiaan.
Mihin luulet itse joutuvasi, jos et ala puhua?
Soitan, jos juutun sinne virastoon. Koulubussi tulee kohta.
Onhan teillä kotiavaimet?
Kuunteletteko te?
Huhuu. Kuulitteko te?
Mitä?
Odotanko, kunnes bussi tulee?
Odottivatko vanhempanne?
- Ei tarvitse. - Varmastiko? Voin viedä teidät.
Älä meistä huolehdi. Bussi tulee pian.
Hyvä on sitten. Olkaa tänään kiltisti.
- Sinäkin kuulet sen. - Minkä?
Mistä tuo ääni oikein tulee?
Viedään se tuonne.
Outoa. Ne ovat jumissa.
"Peli sua avustaa, jos maailman tahdot jättää taa. "
"Nopat pelaajaa kuljettaa. Tuplaluvulla taas heittää saa. "
Niissä on varmasti jotkut mikrosirut.
Heitä sinä ensin.
"Pieni purema vihlaisee, syyhyttää ja kutisee. "
Älä!
"Matka alkaa rasittaa. "
"Apinat kulkua hidastaa. "
Mitä tuo oli?
Apinat tulivat varmasti pelistä niin kuin ne moskiitotkin.
Tätä kirjoitusta minä en huomannutkaan.
"Seikkailijat, varokaa... "
"Seikkailijat, varokaa. Ei peliä voi kesken lopettaa. "
"Voittaja kaiken taas hyväksi saa, kun hän lopussa "Jumanji" huutaa. "
Apinat häipyivät. Pannaan peli pois.
Odota. Kaikki otukset häviävät, jos pelaamme loppuun.
Tehdään niin, ettei Nora-täti hermostu.
Pelataan pian. Tässä ei tarvita taitoa.
Sinähän sait tuplaluvun, joten saat heittää uudestaan. Heitä.
Viisi.
"Terävät on sillä hampaat, kita suuren suuri. "
"Se petohan tuli tänne juuri. "
Tuo ei kuulosta hyvältä.
Judy, täällä on joku.
Ei se ole oikea, Peter. Se on pelkkä harhakuva.
Juokse, Peter!
Minä pääsin takaisin.
Minun polkupyöräni.
Heittikö joku viitosen tai kasin?
Hän heitti.
Kiitos, kiitos, kiitos, kiitos, kiitos!
Kiitos. Anteeksi, että säikäytin sinut. Anteeksi.
Minä tulin takaisin! Äiti ja isä!
Minä olen kotona!
Minä tulin takaisin!
Minä täällä! Äiti ja isä, Alan on täällä!
Minä olen kotona! Minä tulin takaisin!
Oletko sinä minun pikkusiskoni?
En. Minä olen Judy, ja hän on Peter.
Missä äiti on? Onko isä tehtaalla?
Oletko sinä Alan Parrish?
- Olen. Keitä te olette? - Me asumme täällä nyt.
- Missä äiti ja isä ovat? - Me emme tiedä.
Talo oli tyhjillään vuosikaudet.
Kaikki luulivat, että sinä olit kuollut.
Olen pahoillani.
- Kerro vielä tuntomerkit. - Punainen turkki ja pitkä häntä.
Ole hyvä, tule alas sieltä ja mene jalkakäytävälle.
- Mikä vuosi? - Tuo auto on upouusi.
Ei, vaan mikä vuosi nyt on?
Nyt on vuosi 1995, kuten tiedät.
Paperisi ovat tietty toisen Tarzan-puvun taskussa.
- 26 vuotta. - Asutko sinä täällä?
- Asun, mutta olen ollut Jumanjissa. - Indonesiassa.
Hän oli rauhanturvajoukoissa.
- Carl Bentley, "kenkänero". - Onko hän sukua teille?
- Hän on setämme. - Pukeutuuko hän aina noin?
Kyllä. Hän on... vegetaristi.
Pois sieltä!
Autossa on apinoita.
Onko hän ihan kunnossa?
Hän loukkasi päänsä pari kuukautta sitten.
Mitä ihmettä? Sinä pysyt siinä.
- Hei pysähdy! Odota! - Pysy siinä. Pysy siinä.
- Odota. Mihin sinä menet? - Etsin vanhempani.
Mennään.
Odota.
Isä valmisti täällä ennen kenkiä.
Ne olivat Uuden Englannin parhaita.
Anteeksi.
Paikka, tyttö.
Tiedättekö, mitä kenkätehtaalle tapahtui?
Se suljettiin, kuten kaikki muukin tässä kaupungissa.
Ulkona on aika kylmä. Maistuisiko kahvi?
Miksi Parrishin tehdas suljettiin?
Kun Samin poika karkasi, Sam sijoitti kaiken etsimiseen.
Hän tuhlasi siihen aikansa ja kaikki rahansa.
Sitten hän ei enää tullut töihin.
Hän ei enää välittänyt.
Tuskin kukaan rakasti poikaansa niin kuin Sam.
Sinähän jäädyt tuolla ulkona.
Kiitos. Asuvatko Parrishit yhä täällä?
Käyn joskus katsomassa heitä.
He ovat Adam Streetillä.
Meidänkin vanhempamme ovat kuolleet.
He olivat rauhanneuvotteluissa Lähi-idässä, kun...
Isä oli mainosalalla.
Sinä varmaan kaipaat häntä. Minäkin kaipaan isääni.
Nyt hän lähtee taas.
Meidän pitää pelata peli loppuun.
- Mihin te minua tarvitsette? - Pelottavien juttujen varalta.
- Tädin huoneessa on leijona. - Minkä minä sille voin?
- Täti tulee kohta kotiin. - Onko hän allerginen kissoille?
Larry, täällä tarvitaan paareja.
- Oliko törmäys niin kova? - Ei. Häntäkin on purtu.
Näitä tapauksia on jo yli 50. Mitä tämä oikein on?
Eikö tuo ole rouva Thomas?
- Kuka? - Se kiinteistönvälittäjä.
- Kuunnelkaa. Kuuletteko te tuon? - Minkä?
Menkää autoon.
Mitä pelistä tuli ulos ennen minua?
- Sieltä tuli leijona, apinalauma ja... - Tuollaisia.
Ei hätää. Se on pelkkä ötökkä.
Me olemme turvassa täällä. Meillä ei ole hätää.
Pysytään matalana, niin se ei yletä meihin. Ei hätää.
Se ei pääse lasin läpi. Olemme turvassa täällä.
Osaatteko te ajaa autoa? Ei se mitään.
Isä antoi minun peruuttaa pihatiellä.
Tein sen kerran. Se oli ihan helppoa.
Näin sitä mennään.
Hetkinen. Odottakaa vähän.
Alan, katso kuomua.
Tämä oli helppo nakki.
Alan.
Älkää tuoko sitä minun lähelleni.
Auta meitä pelaamaan. Täti tulee ihan kohta.
Kertokaa sitten, että hän on talon entinen omistaja.
Tajuatte kai, että kun vanhempani ovat kuolleet, talo on minun.
Kiitos. Ei enää banaaninlehtiä.
Mitenhän ne apinat vaikuttavat tähän ekosysteemiin?
Ajoitko sinä partasi lasinpalalla?
Ostitko sinä vaatteesi kirpputorilta?
- En ole ennen ajanut partaani. - Mihin sinä menet?
Mitä jos Peter ja minä pelaamme, ja sinä katselet?
- Se peli on jo nähty. - Jos et auta meitä, mitä sitten teet?
En tiedä. Kaipa jatkan siitä, mihin jäin.
Vieläköhän rouva Niedermeyer opettaa kuudetta luokkaa?
Mennään. Hän ei auta meitä, koska hän pelkää.
Mitä sinä sanoit?
Sinä pelkäät. Ei se mitään.
Mennään olohuoneeseen.
Te ette tiedä, mihin olette ryhtymässä.
Pärjäämme ilman sinuakin.
Tuskinpa vain.
Apinat, moskiitot ja leijonat ovat vasta alkua.
Olen nähnyt pahempaa kuin pahimmat painajaisenne.
Sellaista ei voi kuvitellakaan. Sitä ei voi edes nähdä.
Joku vaanii pimeässä yössä.
Joku huutaa. Sitten kuulee, kun ne syövät.
Silloin vain toivoo, ettei itse joudu jälkiruuaksi.
Minäkö muka pelkään? Ette tiedä, mitä se sana merkitsee.
Ette pärjää viittä minuuttiakaan ilman minua.
Autatko sinä sitten meitä?
Minä katselen.
Minä en kuitenkaan pelkää.
Tuo oli hyvin keksitty, Peter.
Se oli käänteistä psykologiaa. Isä käytti sitä aina minuun.
- Oletko valmis? - Olen.
- Alan, oletko sinä valmis? - Ei tuohon voi olla valmis.
Minä yritän uudestaan.
Alan, tämä ei toimi.
Nyt ei ole sinun vuorosi.
Onhan. Peter heitti kahdesti, koska sai tuplat.
- Nyt on minun vuoroni. - Ei ole. Katso.
Nuo kaksi nappulaa ovat teidän. Kenen nuo toiset ovat?
Norsu oli minun nappulani.
Pelaatte peliä, jonka minä aloitin vuonna 1969.
Minun on pakko pelata.
- Nyt ei ole minun vuoroni. - Kenen sitten?
Nyt on Sarah Whittlen vuoro.
Hän asui ennen täällä.
Tämä on karmaiseva paikka.
Me leikimme ennen tällä verannalla.
Sarah nai kai Billy Jessupin ja asuu nyt asuntovaunussa.
- Ehkä tämä Serena tietää Sarahista. - Hänhän on selvänäkijä.
Tuo oli hyvä huomio.
Tämä veranta oli silloin paljon isompi.
- Voitteko auttaa? - Varasitteko ajan?
- Etsimme yhtä henkilöä. - Serena ei ota nyt vastaan.
Ehkä te voitte auttaa.
- Mistä on kyse? - Etsimme tyttöä, joka asui täällä.
- Olen asunut täällä koko ikäni. - Sitten tunnette Sarah Whittlen.
Mitä te hänestä haluatte?
Sarah.
En käytä enää sitä nimeä.
Sarah Whittle.
Mitä te oikein haluatte?
Pelasit 26 vuotta sitten lautapeliä naapurin pikkupojan kanssa.
Pelistä kuului rumpujen ääni.
Miten sinä voit tietää sen?
Minä olin se poika, Sarah.
Alan.
Sinä tapoit hänet.
Jättäkää viesti, niin tohtori ottaa teihin yhteyttä.
Tohtori Boorstein, täällä on Sarah Whittle. Soittakaa heti.
Lääkeannostustani täytyy tarkistaa.
Se kokemus, josta puhuimme ja jota ei oikeasti tapahtunut...
Tapasin tänään sen pojan. Hän ei kadonnutkaan.
Olen hänen luonaan ja juon limonadia.
Olkaa kiltti ja soittakaa. Haluan kuulla teidän tulkintanne.
- Hän soittaa kymmentä vailla. - Sillä välin...
Ei onnistu! Istuin 2000 tuntia terapiassa -
ja yritin unohtaa tuon.
- Päätin, että olin keksinyt kaiken. - Se oli kauheaa.
Se oli kamalaa. Se oli todella kauheaa.
Ikävä kyllä se oli totta.
Eikä ollut. Isäsi murhasi sinut ja pilkkoi palasiksi.
Älä viitsi, Sarah. Minun isänikö muka teki niin?
Hän pystyi tuskin halaamaan minua, saati pilkkomaan palasiksi.
Me aloitimme tämän pikku pelin 26 vuotta sitten.
Nyt me istumme tässä ja pelaamme sen loppuun.
Arvaa mitä. Nyt on sinun vuorosi.
Pelaa, Sarah. Hyvä on sitten.
Anna ne nopat minulle ja mene kotiin. Ei sinun tarvitse pelata.
- Miten sinä saatoit tehdä noin? - Täällä on viidakon lait, Sarah.
Käytin valtavasti energiaa nähdäkseni sinut henkenä.
Lue nyt.
"Ne kasvavat todella nopeasti. "
"Pidä varasi, ettei käy hassusti. "
- Mahtavaa. - Sanokaa, ettei tämä ole totta.
On tämä. Pysykää kaukana seinistä, älkääkä koskeko mihinkään.
Älkää tehkö äkkinäisiä liikkeitä.
- Ovatpa ne kauniita. - Niin ovat.
Liloissa kukissa on myrkkypiikkejä.
Muistakaa varoa isoja keltaisia palkoja.
Mitä keltaisia?
Peter! Sain sinut kiinni. Tarttukaa häntä käsistä.
Ottakaa se irti minusta!
Voi hyvä luoja.
Koeta kestää.
- Tulen kohta takaisin. - Voi luoja.
Anteeksi, Angus.
Nyt on sadonkorjuun aika.
- Oletteko kunnossa? - Peter.
Herranen aika.
Minun autoni. Voi minun autoraukkaani.
Ei voi olla totta. Käynnisty nyt, ole kiltti.
- Kuuleeko Carl? - Carl täällä.
Missä olet ollut? E läimiä on joka paikassa.
Pane Stan tai Willy asialle. Menen tarkastamaan Parrishien talon.
Olisi pitänyt ruveta palomieheksi.
Sarah.
- Päästä irti. - Peli ei ole lopussa.
Minun osaltani on. Et ole enää viidakossa.
Ei ihmisiä saa kohdella näin.
Haluatteko jääteetä? Minäpä menen laittamaan.
Kun viimeksi pelasin tätä peliä, se tuhosi elämäni.
Tuhosiko se sinun elämäsi?
"Saat viidakossa viivähtää, kunnes 5 tai 8 pyörähtää. "
Minä olin vain pieni tyttö, Alan. Sinä katosit.
Lepakkoparvi saartoi minut ja ajoi alas katua.
Minua pelotti. Olen pahoillani, Alan.
Minua ei uskottu. Olin yksin.
Niin minäkin olin. Olin yksin 26 vuotta, Sarah.
Niin minäkin olin.
Älä välitä, Sarah. Meitäkin pelottaa.
Jos pelaamme loppuun asti, kaikki on taas hyvin.
- Mitä jos juutun peliin? - Etkä juutu.
- Minä en lopeta kesken. - Enkä minä.
Enkä minä.
- Ole kiltti, Sarah. - Ole kiltti.
Minä tiesin, että tästä tulee huono päivä.
Hyvin tämä menee. Pidetään vain pää kylmänä -
ja otetaan vastaan, mitä tuleman pitää.
"Metsästäjä pimeyden... "
"...pelkäämään saa lapsosen. "
- Mitä nyt? - Se on Van Pelt.
Senkin pelkuri, tule tänne ja kohtaa minut kuin mies.
Tuo oli surkea yritys. Täältä tullaan.
Hei, sinä siellä!
Pudota ase ja nosta kädet ylös.
Voi veljet. Tämä on aivan uskomatonta.
Vaikka Alan selviäisi tästä, sama toistuu aina uudelleen.
Tukahdutettu viha vetää puoleensa negatiivista energiaa.
Silloin voi päätyä viidakkoon. Mikään ei ole sattumaa.
Kenen vuoro nyt on?
- Minun. - Hyvä.
Olisit kertonut siitä metsästäjästä.
En tiennyt. Tämä on arpapeliä.
Hänenkö takiaan et halunnut pelata?
Etkö sinäkään halunnut, herra "Tämä-pitää-pelata-loppuun"?
- Mikä se tyyppi on? - Hän on tappaja.
- Nyt hän haluaa tappaa minut. - Miksi sinut?
Mistä minä tiedän. Kai minä olen hänestä ärsyttävä.
- Ehkä hän haluaa voitonmerkin. - Sinun vuorosi.
Ettekö voi selvittää tätä puhumalla?
- Oletko hullu? Hänellä on ase. - Älä ikinä sano minua hulluksi.
Muuksi minua ei ole sanottu sen jälkeen, kun peli imaisi sinut.
Ehkä minun pitäisi heittää.
- Kukaan ei tullut syntymäpäivilleni. - Hei, minä heitän.
Minä heitän.
Mitä sinä esität? Kaivele alitajuntaasi.
- Heitä nyt vain. - Entä poikaystäväsi Billy?
- Se pyörävarasko? - Se iso poika.
"Se ukkoselta saattaa kuulostaa, mutta paikallesi et nyt jäädä saa. "
Tunsitko sinä tuon?
Juoskaa. Sieltä tulee vauhkoontuneita eläimiä.
Peli pitää ottaa mukaan.
Älkää katsoko taaksenne!
Älä vie peliä!
Mikset napannut sitä, Peter?
- Älä välitä. Hän on Vaaka. - Se etsii jostain vettä.
- Nora täällä. Missä olette olleet? - Sinulla on väärä numero.
Odottakaa minua!
- Mitä saisi olla? - Haluan lisää näitä.
Näitä ei ole tehty sitten vuoden 1903.
Voi hiivatti. Sitten tarvitsen uuden aseen.
Joudutte odottamaan lupaa. Teidän pitää täyttää nämä.
Minäkin voin täyttää ne. Louise.
Jos joku kysyy, ette sitten ostanut tätä täältä.
Oletteko sattumoisin postimies?
Alan!
Olkaa hiljaa.
Peter.
- Tuo oli hienosti tehty. - Minä pelkään vettä.
- Minä menin ihan kananlihalle. - Se oli hienoa.
Hyvin tehty. Anna se peli tänne, niin mennään.
Voi ei.
Olkaa ihan muina miehinä.
Piilottakaa pelilauta.
- Olet aina siellä, missä tapahtuu. - Nyt en oikein ymmärrä.
- Mennään asemalle. - En lähde mihinkään.
- Ette voi viedä häntä. Hän on... - Hänen sulhasensa.
- Hänen piti olla sinun setäsi. - Ei hätää. Tulen kohta takaisin.
Kirottua.
- Lupasit, ettet jätä meitä pulaan. - Lopetetaan peli myöhemmin.
Van Pelt.
Menkää te kotiinne.
- Miten nyt saamme pelin loppumaan? - Emme pysty siihen ilman häntä.
- Judy! - Mitä?
- Mitä tapahtui? - Yritin päästä maaliin.
"Jos pelissä yrittää huiputtaa, sitä aivan varmasti katua saa. "
- Huijasitko sinä? - Yritin saada noppien luvuksi 12.
Selvä juttu. Se on huijaamista.
Peter, katso käsiäsi.
Willy täällä. Ne juoksevat puistoon. En voi niille mitään.
- Hälytä kansalliskaarti. - Mitä tämä on? Tiedät kyllä.
Niin tiedän, muttet uskoisi kuitenkaan, Carl.
- Mistä tiedät nimeni? - Tiedän paljon muutakin.
Olit Parrishin tehtaalla töissä, sinua sanottiin kenkäneroksi.
Totta. Parrishin ukko antoi minulle potkut.
Erottiko hän sinut?
Minun ideani olisi voinut pelastaa kaupungin.
Se oli sinun kenkäsi.
Tiedän, ettei tämä merkitse paljon 26 vuoden jälkeen -
mutta olen pahoillani. Anteeksi.
- Minkä takia sinä olet pahoillasi? - Minä olen Alan.
- Mitä täällä tapahtuu? - Alennusmyynti.
Näitkö sinä apinoiden ajavan moottoripyörällä? Hyvä.
Ei käytössä
Ehkä voimme maksaa hänen takuunsa sekillä.
Sanokaa sille viheliäiselle pelkurille...
Anna se tänne, poika.
Apua! Auttakaa minut ulos täältä!
- Tuolla hän on. - Odottakaa tässä.
Kiinni jäit. Kun Alan kuulee, että olet pulassa, hän tulee heti.
Hän ei tiedä tästä mitään, joten myttyyn meni.
Jos liikahdatkin, ammun aivosi pellolle.
Eiköhän tuo tepsi.
Tarkistetaan hinta.
Ei alennusta
Jos päästät minut, voin tehdä tästä lopun.
Tämä kuulostaa oudolta, mutta puhun totta. Auta nyt.
Saan varmasti vielä katua tätä.
Pysy paikallasi.
Nyt sinä olet vapaa. Mitä seuraavaksi tehdään?
Sinä jäät tänne. Se on omaksi parhaaksesi.
- Anna käsirautojen avaimet. - Valitan. En voi muuta.
Sinä kiität minua vielä.
Sieppaus Sir Sav-A-Lotissa.
Carl, sieppaaja kuulostaa siltä sinun pyssymieheltäsi.
- Mikä on Sir Sav-A-Lot? - Halpamyymälä.
Ole varovainen.
Ei hätää, olen tehnyt tämän ennenkin. Kerran.
- Missä se on? - Monroen ja Elmin kulmassa.
- Kirkon lähellä. - Siinä on pikaruokapaikka.
Tai oli. En tiedä, mitä siitä on jäljellä.
Judy.
Me saimme seuraa.
Liikennepoliisi voi auttaa meitä.
Pesuainetta
- Minä sain pelin. - Mennään.
Pirskatti.
- Pane sireeni pois päältä. - Selvä.
Olisin voinut jo ampua teidät.
- Miksi ette ampunut? - Koska Alan heitti noppia.
Siinä se on.
Jarruta.
- Jarruta. - Minähän jarrutan koko ajan.
Hän tulee varmasti hetkellä millä hyvänsä.
Sarah.
Oletko sinä kunnossa? Missä Peter on?
Minä olen täällä.
Hieno homma.
Muista, että tilanne on aina hallinnassasi.
Kolmas nauha on lopussa.
Kerromme tuoreimmat uutiset Brantfordista -
jossa 98 ihmistä on joutunut sairaalaan kuumeen, ihottuman -
ja outojen kohtausten takia.
Jos teillä on kyseisiä oireita, soittakaa hätänumeroon.
Johan lähtee.
- Etkö voi puhua hänelle? - Nyt ei ole aikaa.
Hän on vasta lapsi ja yritti vain auttaa.
- Hyvä on sitten. - Kiitos.
Tule, Judy.
Minähän varoitin sinua, Peter.
Sinun piti kuitenkin ruveta pelaamaan.
Itketkö sinä? Älä itke. Pää pystyyn vain.
Itkeminen ei nyt auta yhtään.
Sinun on kohdattava ongelmat kuin mies.
Anteeksi. Olin 26 vuotta viidakossa, ja kuulostan silti ihan isältäni.
Anna anteeksi.
- Ei pelkoa tarvitse hävetä. - Ei tämä sitä ole.
Mitä sitten?
Hoidetaan asia. Oletko valmis?
Ei hätää, olet oma itsesi tuossa tuokiossa.
Nyt menemme pelaamaan pelin loppuun asti.
Kävi miten kävi.
Tuli kumman kotoisa olo.
Ovi on auki
Lorraine, tiedän kuka tämän takana on. Menen Parrishien talolle.
Lorraine?
Seis.
- Mitä nyt taas? - Pysähtykää. Seis.
- Onko jokin hätänä? - Saanko kyydin kotiin?
Asun Parrishien talossa.
- Onko teillä tyttö ja poika? - Mitä on tapahtunut?
Tulkaa kyytiin, niin selitän matkalla.
Pitäkää hyvänänne! Mennään sinne talolle.
- Pitäisikö meidän mennä muualle? - Ei. Olen tottunut tällaiseen.
- Nyt on minun vuoroni. - Sarah.
Jos saat 12, sinä voitat.
Oletteko valmiina? Minä heitän.
Ei se mitään.
"Kun kuun sirppi ei ole vankka" -
"tulee taivaalta sade rankka. " Sade...
Onneksi olemme sisällä.
- Ei pieni sade pahaa tee. - Rankkasade voi tappaa.
- Mitä nyt? - Meidän pitää kiivetä ylemmäksi.
Pysytään yhdessä.
Pärjäätkö sinä, Peter?
Alan, mikä tuo on?
Uikaa pakoon. Vauhtia!
- Alan. - Ui, Judy.
Menkää eteenpäin.
Pysykää pöydällä. Pois vedestä, Peter.
Kiivetään kattokruunuun.
Peter!
Koeta kestää, Sarah.
Oletko sinä kunnossa?
Judy! Peter!
Antakaa minun hoitaa tämä.
Ei hätää. Lapset taisivat jättää TV: n turhan kovalle.
Olen aina halunnut tehdä tämän. Väistäkää.
Anna kätesi.
- Tartu käteeni! - Sain sinusta otteen.
Apua!
Ota peli.
- Oletko sinä kunnossa? - Olen.
Painit minun takiani alligaattorin kanssa.
Se oli krokotiili.
Alligaattoreilla ei ole poimua takajaloissa.
Selvä on.
Nyt on minun vuoroni.
Nyt keksin. "Sen teki eversti Sinappi kirjastossa jakoavaimella. "
Tiedättehän te sen pelin?
"Ajoissa jalkoihisi katsahda" -
"ettet lentohiekkaan kapsahda. "
Pysy rauhallisena. Älä pyristele vastaan.
- Pysy rauhallisena. - Selvä.
- Tartu tähän, Alan. - Sain hyvän otteen.
Vedä.
Pysy rauhallisena!
Hienoa.
Älkää antako tavaroita, jotka hajoavat käsiin.
- "Oppirahat maksetaan... " - Kokeillaan tätä.
"Oppirahat maksetaan... "
Sain sinusta kiinni.
"...ja askel taakse otetaan. "
- Satutinko sinua? - Et ollenkaan.
Kiitos, Judy. Olitpa sinä nokkela.
Nyt haluaisimme irti lattiasta. Sinun vuorosi, Peter.
- Luulin, että katoat taas. - Kiitos, että jäit nyt paikalle.
"Jos kaipaat kättä auttavaa" -
"odottele kahdeksaa. "
- Mitä nyt? - Ei mitään.
Ei kukaan huuda turhan takia.
Peter, isän kirves on varmaan vajassa. Hae se.
Judy ja Peter!
Nora-täti, tässä olen minä, Peter.
En ehdi nyt jutella. Selitän myöhemmin.
Sarah, nyt on sinun vuorosi. Voitat, jos saat seiskan.
- En pysty heittämään. - Pane nopat suuhusi.
Judy, tuo peli tänne. Pidä kiirettä.
Judy!
- Oletko sinä kunnossa? - Olen. Auta heitä.
- Tule, Judy. Vauhtia. - Judy.
Anna nopat.
"Määränpää jo häämöttää, maa allasi kun järähtää. "
- Olisivatpa äiti ja isä täällä. - Niin.
Selviydymme vain, jos pelaamme pelin loppuun.
- Ota peli. Pelasta peli. - En päästä sinusta irti.
Älä liiku.
Nouse ylös.
Mitä sinulla on kädessä?
Pudota se.
Sinun pelisi on nyt pelattu.
Ala juosta.
En ala.
- Etkö sinä muka pelkää? - Olen kauhuissani.
Isä sanoi aina, että pelko täytyy vain kohdata.
Hyvä poika. Käyttäydyt vihdoin kuin mies.
Haluatko vielä sanoa jotakin?
Jumanji.
Ei! Alan!
Unohdin puheeni muistiinpanot.
- Onneksi tulit takaisin. - Olin poissa vain viisi minuuttia.
Se tuntui paljon pitemmältä ajalta.
Etkö sinä sanonut, ettet enää ikinä puhu minulle?
Olen pahoillani siitä, mitä sanoin.
Kuule Alan, minä olin vihainen.
Minäkin pyydän anteeksi. Olen pahoillani.
Sinun ei ole pakko mennä Cliffsideen, ellet halua.
Puhutaan siitä huomenna kuin mies miehelle.
- Kävisikö kuin isä pojalle? - Se käy hyvin.
Minun pitää mennä. Olen sentään kunniavieras.
Isä.
Silloin vuonna 196... Siis tänään siellä tehtaalla...
Se ei ollut Carlin syy. Minä panin sen kengän liukuhihnalle.
Olen iloinen, että kerroit.
- Kiitos. - Hei sitten, isä.
Hei hei.
Hyvä jysäys. Entä Judy ja Peter?
He eivät ole täällä.
On vuosi 1969. He eivät ole vielä syntyneetkään.
Alan unohtaa, millaista on olla aikuinen.
Ei se mitään. Kunhan emme unohda toisiamme.
Tai Judya ja Peteriä.
Haluaisin tehdä yhden jutun.
On parasta tehdä se, ennen kuin tunnen itseni liian nuoreksi.
Kuudennella luokalla ei kai saa ajo-opetusta.
Isä, se uusi urheilutossu myy loistavasti.
- En puhu rintaliiveistä. - He tulivat.
Nähdään lentokentällä. Olet paras joululahjamme.
Joko he tulivat?
- Jim! Hienoa, että tulitte. - Tässä on vaimoni Martha.
- Tässä on Sarah. - Missä lapset ovat?
Siinä he nyt ovat.
Mistä sinä tiesit?
- Hän arvasi. - Kyllä he ovat meidän lapsemme.
Tässä ovat Judy ja Peter. Tervehtikää herra ja rouva Parrishia.
Olette juuri sellaisia kuin muistimme.
Minusta tuntuu kuin jo tuntisin heidät.
Olette puhuneet heistä Alanille niin paljon.
Minä haen lahjat.
- Me rakastamme lapsia. - Hyvää joulua!
- Milloin voit aloittaa työt? - Olemme menossa hiihtämään.
- Menemme Kanadan Kalliovuorille. - Ei!
Anteeksi. Me vain...
Tarvitsemme sen uuden mainoskampanjan nyt heti.
Hyvä on. Voin aloittaa ensi viikolla.
Esittelen sinut tuleville työtovereillesi.
Kotimme oli... on teidän kotinne.
Mistä tuo ääni tulee?
Stephen L. Pricen muistolle (1960-1995)