www.titlovi.com
DŽUMANDŽI
1869. GODINA
Ne brini, to je samo čopor vukova. Hajde, skoro smo je se oslobodili.
Kejlebe, traži me! - Hvataj se!
Beži, beži!
Ne, Bendžamine, moramo da završimo ovo.
Hajde, pomozi mi da je zakopam.
Šta ako je neko otkopa?
Neka se Bog smiluje njegovoj duši.
1969. BRENTFORD, NJU HEMPŠIR
Zdravo, Alane. - Pozdrav gđo Megruder.
Dobar dan, Alane. - Hej, Frenk.
Put je tvoj, Alane. - Hvala, Bile.
Hvataj ga!
Pripremi se da umreš, Periše!
Periše, zašto žuriš?
Ide u fabriku!
Trči, Periše! Trči tatici.
Čekaćemo te.
Zdravo, Karle.
Alane, imam nešto da ti pokažem, dođi ovamo.
Radim na ovome skoro godinu dana.
Imam sastanak danas popodne sa tvojim ocem,
da mu pokažem ovo. Hajde, uzmi je.
Šta misliš, da li će mu se dopasti?
Šta je to?
To je budućnost.
Ako ih obuje Vilt Čemberlen,
svi u Americi će ih nositi.
To će biti "visoka" moda.
Šta je bilo?
Ništa. - Alane!
Hvala ti, Bobe.
Šta radiš ovde? Rekao sam ti da fabrika nije igralište, opasno je.
Tata, možeš li da me odvezeš kući?
O, Alane.
Da li ti Bili Džesap zadaje probleme?
Sine, moraćeš da se suočiš sa njim, pre ili kasnije.
Vidi, ako se plašiš nečega, moraš da staneš i suočiš se sa tim.
Sada idi.
Karle, znaš da ga ne puštam da se igra ovde.
Izvinite, gospodine.
Šta si to hteo da mi pokažeš? - Trenutak, gospodine.
Šta kog...?
Ko je ovo uradio?
Pa?
Ja sam, gospodine.
To što si Periš ne znači da možeš da budeš sa mojom devojkom.
Samo smo prijatelji.
Više niste.
Hvatajte ga!
Uzeo sam mu bicikl!
Krelci!
Lepo.
Alane?
Da li si kod luće?
Alane, ne opet, hajde.
Veliki rad, odlučnost, bodar izgled,
atributi su koji pokazuju duh Brentforda,
otkad su se naši preci naselili ovde.
Uprkos teškoćama sa klimom i zemljištem,
mi smo,
Prosperirali. - Znao sam ceo govor napamet jutros.
Znaćeš ga i večeras.
Tako je, idemo. - Seme, moramo da popričamo sa Alanom.
Pa idemo mi. - Dobro.
Rekla sam ocu ono što si mi rekao danas popodne, da Bili Džesap nije bio sam.
Da sam to znao, ne bih... - U redu je tata.
Ponosan sam na tebe. Suočio si se sa njima, iako su bili u većini.
Pošto si se poneo kao čovek, majka i ja smo odlučili
da si spreman da ideš u Klifsajd, školu za dečake.
Čestitam dušo.
Ne želite da živim više ovde? - Alane...
Plan je uvek bio da ideš u Klifsajd, kada budeš spreman.
Periši su išli u Klifsajd od 1700-te godine.
Čak je i tvoj ujak Skajlar išao tamo.
Vidi ovo. Periš Hol?
To je glavna spavaonica.
Ovo je super. Klinci me napadaju zato što sam Periš.
Samo čekajte da živim u zgradi koja je nazvana po meni.
Nazvana je po mom ocu.
Odlično, zašto ti ne živiš tamo?
Živeo sam. Ne bih bio ovo što sam da nisam bio tamo.
Možda ne želim da budem to što si ti.
Možda ne želim da budem Periš.
Nećeš ni biti. Ne dok ne počneš da se tako ponašaš.
Seme... - Uzmi kaput.
Onda valjda nisam spreman za Klifsajd.
Ideš tamo sledeće nedelje. Neću ništa da čujem!
I nećeš! Više neću da pričam sa tobom!
Seme.. - Nemoj.
Seme. - Šta je?
Ništa.
Šta radiš ovde?
Donela sam ti bicikl.
Nisi morala. Išao bih do Bilija da ga uzmem sam.
Rekla sam Biliju da te više ne dira.
Nisi trebala da se trudiš. Pričaćemo o tome neki drugi put.
Šta je to bilo?
I ti si to čula?
Naravno da sam čula.
Hajde, našao sam ovu čudnu igru u fabrici.
Igru?
Džumandži.
Igra za one koji traže način da napuste svoj svet.
Bacaš kockice da pokreneš svoju figuru. Duplo ti daje još jedan krug.
Prvi koji je završi, pobeđuje. Želiš da je odigraš?
Pre pet godina sam prestala da igram ovakve igre.
Saro!
Mora da je namagnetisano, ili tako nešto.
Alane. vidi.
Cele noći lete, bolje ti je da bežiš,
ova krilata stvorenja nisu zabavna.
Šta to bi?
Ne znam.
Skloni je, Alane. - Dobro.
Oh, ne.
Igra misli da sam bacio kockice.
Kako to misliš, "igra misli"?
U džungli moraš da čekaš,
dok kockice ne kažu 5 ili 8.
U džungli moraš da čekaš? Šta to znači?
DVADESET ŠEST GODINA POSLE
Pansion je baš ono što treba ovom gradu.
Teško je bilo propustiti ovo. Naročito što je puno nameštaja.
Zaboravljam koliko je veliko ovo mesto.
Džudi, Pitere, dođite i pogledajte ovo.
Staviću recepciju baš ovde.
A bar će biti ovde u salonu.
To zvuči divno.
Sigurna sam da ćete vi i deca biti srećni ovde.
U stvari, deca su od mog pokojnog brata.
On i žena su poginuli baš prošle zime.
Zar ovo nije prava stvar?
Sigurno da jeste.
Šta mislite? Da li je dovoljno veliko za vas?
Piter nije progovorio ni reč otkako se to dogodilo.
Oh, žao mi je. Baš užasno.
U redu je.
Jedva da smo poznavali roditelje. Uvek su išli na put.
Skijanje u Sent Moricu, kockanje u Monte Karlu,
safari u najmračnijoj Africi.
Nismo ni znali da li nas vole.
Ali, kada je šeikova jahta potonula,
uspeli su da napišu nalepše pismo za zbogom,
koju su našli u boci od šampanjca kako pluta među ostacima.
Oprostite.
Bili su brižni roditelji. Slupali su se kolima u Kanadi.
Hoćete li mi poslati dokumenta? - Odmah ujutro.
Moraću da dovedem bravara za ovo.
Pitere, pokupi svoje igračke.
Pitere, odnesi kofer na tavan.
Onda možemo na sladoled. I burbon.
Šta, šta je bilo?
Idem do Motela 6.
Oh, zaboga.
Ne vidim guano.
Rekao je da je tako izgledalo.
To je afrički slepi miš. Neko dete je reklo da ih je videlo u 60-im,
ali ovakvih nema u Novoj Engleskoj.
To je video.
Šta god da je bilo, otišlo je.
Kad smo kod ove kuće, ne bih brinuo o slepim miševima.
O čemu biste brinuli?
Pa, lično,
ne bih voleo da živim u kući u kojoj je neko ubijen.
Ubijen? - Jašta.
Mali Alan Periš. Kažem da je to uradio njegov otac.
Ima 1001 mesto gde bi mogao da sakrije leš.
Naočito ako ga je prvo iseckao.
Hej, vi gore!
Ne želite da kasnite prvog dana u školu.
Nema slepih miševa na vidiku gospođo. - Čujete li to?
Nema ničega što bi vas plašilo u ovoj kući.
Ne mogu da verujem da idem kod direkora i to posle prvog dana.
Šta da radim?
Pokušajmo da se opustimo i završimo večeru. Pričajmo o nečem drugom.
Znamo zašto si dobila ovu kuću tako jeftino.
Pre 26 godina, ovde je živeo dečak koji se zvao Alan Periš.
Onda je jednostavno nestao.
Roditelji su ga isekli na komade i sakrili su ga u zidovima.
To je to, umorna sam od tvojih laži, kažnjena si.
Odlično, ionako nema gde da se izađe u ovom glupom gradu.
I samo da znaš, to nije bila laž.
Da li si čuo nešto malo pre?
Da li ti nedostaju mama i tata?
Ne.
LažIjivice.
Prestani sa tim jer će te poslati kod psihijatra.
Gde će te poslati ako ne počneš da pričaš?
Nazvaću vas ako se zadržim u kancelariji za dozvole.
Školski autobus dolazi za koji minut.
Još uvek imate ključeve od kuće?
Slušate li vi mene?
Alo? Alo!
Šta?
Možda bi trebalo da sačekam dok autobus ne dođe.
Da li su vas roditelji "stavljali" u autobus?
Ne.
Sigurna si?
Mogla bih da vas odbacim.
Ne, ne brini za nas. Autobus samo što nije stigao.
Dobro, budite dobri danas.
I ti to čuješ.
Šta to čujem?
Odakle dolazi?
Prebacimo je ovde.
Čudno, zaglavljene su.
Džumandži, igra za one koji traže način da napuste svoj svet.
Baci kockice da se pokreneš. Sa duplo dobijaš još jedan krug.
Prvi igrač kioji dođe do kraja, pobeđuje.
Mora da je sa mikročipovima ili tako nešto.
Igraj prva. - Dobro.
Šest.
Zbog malog ujeda se češeš, kijaš, i trzaš.
Nemoj!
Ovo neće biti laka misija. Majmuni usporavaju isporuku.
Šta je to?
Kladim se da su ti majmuni došli iz igre.
I komarci.
Nisam videla ovaj deo.
Avanturisti, pazite.
Avanturisti, pazite. Ne počinjite ako ne možete da završite.
Posledice igre nestaju kada igrač završi Džumandži, i izgovori njeno ime.
Majmuni su nestali. - Dobro.
Skloni je. - Čekaj!
Instrukcije kažu da ako završimo igru, sve će nestati.
Bolje da to uradimo ili će ujna Nora doživeti srčku.
Moramo da je završimo brzo. Mislim, nema tu neke veštine.
Ne, bacio si duplo.
Imaš još jedno bacanje!
Pet.
Očnjaci su mu oštri. Voli "tvoj" ukus.
Bolje ti je da se odmah skloniš.
Ne dopada mi se kako to zvuči.
Neko je ovde.
Nije stvarno, Pitere. Ovo je halucinacija.
Beži, Pitere!
Vratio sam se.
Moj bicikl.
Neko je bacio 5 ili 8?
On je bacio.
Hvala, hvala, hvala, hvala!
Žao mi je što sam te uplašio. Žao mi je što sam te uplašio.
Vratio sam se!
Mama, tata!
Vratio sam se!
To sam ja! To sam ja, Alan, mama, tata!
Vratio sam se!
Da li si ti moja mlađa sestra?
Nisam. Ja sam Džudi a on je Piter.
Gde je mama? Da li je tata u fabrici?
Da li si ti...
...Alan Periš?
Jesam, a ko ste vi?
Mi sada živimo ovde.
Gde su mi mama i tata?
Ne znamo.
Kuća je prazna već godinama.
Svi su mislili da si mrtav.
Žao mi je.
Dajte mi taj opis ponovo. - Rekla sam, crveno krzno i dug rep.
Spuštaj se sa mog automobila, i pređi na trotoar.
Koja je ovo godina? - Bila su potpuno nova.
Ne, koja je godina? - 1995, sećaš se?
Imaš li ličnu kartu.? Da pogodim, ovo ti je drugo Tarzanovo odelo.
Dvadeset šest godina. - Da li si odavde?
Bio sam, ali sam bio u Džumandžiju.
Indonezija. Bio je u mirovnim trupama.
Karl, Bentli, duša od čoveka. - Da li vam je on rođak?
Da, to nam je ujak. - Da li se uvek oblači ovako?
Da, on je vegetarijanac.
Gubite se odavde!
Majmuni, majmuni.
Da li mu je dobro ovde?
Doživeo je veliku nesreću pre nekoliko meseci.
Da nisi mrdno!
Stoj! - Ne mrdaj, ne mrdaj.
Hej, čekaj malo, gde ideš?
Da nađem roditelje!
Hajde.
Čekaj!
Moj otac je nekada ovde pravio cipele.
To su bile najbolje cipele u Novoj Engleskoj.
Izvini.
Polako, devojko.
Znate li šta se dogodilo sa fabrikom cipela?
Da, propala je. Kao i sve drugo u ovom gradu.
Dosta je hladno. Hoćeš li malo kafe?
Zašto su zatvorili Periševe cipele?
Kada mi je sin pobegao, Sem je dao sve što je imao da ga nađe.
Sve vreme, novac, sve.
Posle nekog vremena je prestao da dolazi na posao.
Prestao je da brine.
Mislim da niko nije voleo sina kao Sem.
Evo.
Smrznućeš se tamo.
Hvala. Da li su Periši još tu negde?
Vidim ih povremeno. - Zar?
Tamo su u ulici Adams.
PERIŠ - SEMJUEL ALAN JUN 18. 1921- MAJ 1991. KEROL EN NOVEMBAR 20. 1930- AVGUST 191991.
I naši roditelji su mrtvi.
Bili su na Srednjem Istoku u pregovorima za mir...
Naš tata se bavio reklamom.
Kladim se da vam nedostaju?
I meni.
I ode ponovo.
Slušaj, znam da si nervozan, ali bi trebalo da završimo igru.
Mi? Zašto sam vam potreban?
Samo u slučaju da iskoči još nešto strašno.
Plus, tu je i lav u ujninoj sobi. Šta da radim sa tim?
Na šta ti ja ličim na krotitelja lavova?
Doći će uskoro kući.
Ala će se iznenaditi. Nadam se da nije alergična na mačke.
Leri, trebaju nam kolica. Pomozi mi.
Da li smo je "udarili" jako? - Nismo, izgleda kao jedan od onih čudnih ujeda.
Da, ovo je još jedan. - To je skoro 50. Šta se to dešava?
Polako, polako.
Zar to nije gđa Tomas? - Ko je to?
Prodavac nekretnina. - Tiho.
Slušajte.
Čujete li to?
Šta to?
Upadajte u kola.
Dobro, razmislite. Šta je "izašlo" pre mene?
Bio je lav, majmuni, i...
To!
U redu je, u redu je. To je samo buba, sigurni smo ovde.
Dobro smo.
Ako ostanemo "nisko", ne može da probije to.
Ne brinite, dobro smo.
Ne može da probije staklo
Na sigurnom smo.
Znaš li da voziš?
Ne, to će biti problem?
Tata me je nekada puštao da vozim po parkiralištu.
Jednom.
Pa, u čemu je stvar?
Idemo!
Alane, krov!
Prosto ko pasulj.
Alane.
Sklonite tu stvar od mene!
Kada ćeš nam pomoći da je odigramo?
Moramo da požurimo. Ujna nam dolazi uskoro kući.
Dobro, možete da je informišete da više nije vlasnik ove kuće.
Nadam se da shvatate da pošto mi nema roditelja, kuća pripada meni.
Oh, hvala.
Nema više brisanja sa lišćem od banana.
Šta misliš šta će ono majmuni uraditi ekosistemu ovde?
Samo se zavali i čućeš priču
Priču o putovanju vere
Koja je počela ovde u tropima na ovom sjajnom brodu
Tu je bio i jaki mornar Hrabri i sigurni kapetan
Pet putnika je pošlo na trosatnu turu
Šta ti se dogodilo? Da li si se brijao sa komadom stakla?
Šta se desilo tebi? Kod Klampeta je bila rasprodaja?
Šta hoćeš, nikada se nisam pre brijao.
Gde ideš?
A da Piter i ja igramo, a ti samo da gledaš?
Hvala, video sam to već.
Ako ne želiš da nam pomogneš, šta ćeš da radiš?
Ne znam. Da počnem tamo gde sam stao.
Pitam se da li gđa Nidermajer još podučava šesti razred.
Hajde, Džudi, neće nam pomoći. Plaši se.
Šta si rekao?
Plašiš se. U redu je ako se plašiš.
Da postavimo sve u dnevnoj sobi.
Nemate pojma u šta se uplićete.
Šta god da je, možemo da to sredimo. Ne treba nam tvoja pomoć.
Mislim da nije tako.
Mislite da su lav, komarci i lav ono što je loše?
To je samo početak.
Video sam stvari koje ste vi videli samo u noćnim morama.
Stvari koje ne možete ni da zamislite.
Stvari koje i ne možete da vidite.
Tu su stvari koje vas love noću.
Onda nešto zavrišti. I čujete kako to jede.
I molite se Bogu da niste desert.
Uplašen?
Ne znate šta to znači.
Nećete preživeti pet minuta bez mene.
Onda, pomoći ćeš nam?
Gledaću,
ali se ne plašim.
Pitere, to je bilo baš super.
To je obrnuta psihologija. Tata je to koristio na meni.
Spreman? - Jesam.
Alane, spreman si?
Ne možeš biti "spreman".
Pokušaću ponovo.
Alane, ne radi.
O ne, nije vaš red.
Jeste, bacila sam prva. Onda je Piter bacio dva puta jer je dobio duplo. Sada je moj red.
Ne, vidite. Dve figure su vaše, je I' tako?
Čije su ove dve?
Slon je bio moj.
Igrate igru koju sam ja započeo u 1969-oj godini.
Moraću i ja da igram.
Nije moj red.
Čiji je onda?
Sare Vitl.
Ovde je nekada živela.
Ježim se od ovog mesta.
Nekada smo se igrali na verandi.
Ne živi više ovde.
Verovatno se udala za Bilija Džesopa i živi u prikolici.
Idemo. - Bar da pitamo.
Možda će znati gde je Sara otišla. - Naravno da će znati, ona je medijum.
Dobro razmišljaš.
Sećam se da je veranda bila veća.
Možete li da nam pomognete? - Imate li zakazano?
Nemamo, samo pokušavamo da nađemo nekoga. - Madam Serena ne može nikog da prima sada.
Možda nam vi možete pomoći.
O čemu se radi?
Tražimo nekoga ko je nekada živeo ovde.
Ne, ja sam živela ovde ceo život.
Onda morate da znate Saru Vitl.
Zašto vam je potrebna Sara Vitl?
Saro?
Više se ne zovem tako.
Sara Vitl?
Šta želite?
Pre 26 godina, igrala si igru sa dečakom iz one kuće.
Igru sa bubnjevima.
Kako to znate?
Ja sam bio taj dečak, Saro.
Alan?
Ubio si je.
Ostavite poruku i doktor će vam se javiti čim bude mogao.
Dr Borstin, ovde Sara Vitl. Pozovite me čim budete mogli.
Mislim da bi trebalo povećati dozu lekova.
Onaj događaj o kome smo pričali, onaj koji se nije dogodio...
Ponovo mi se "javio" dečak koji nije nestao.
Sedim u njegovoj dnevnoj sobi i pijem limunadu.
Ako biste me nazvali, veoma me interesuje šta ćete reći.
Nazvaće me. - Dok čekamo...
Bože, ne, ne, ne! - Saro, Saro. - Ne, ne. - Saro, Saro.
Provela sam 2000 sati na terapiji ubeđujući sebe da to ne postoji.
Ono što ti se dogodilo bilo je užasno. Izmislila sam to. - Saro, Saro.
Bilo je užasno, bilo je užasno.
Stvarno je bilo.
Ali je bilo stvarno.
Ne, nije bilo stvarno, Alane. Otac te je ubio i iseckao na komade.
Saro, hajde!
Moj otac je to uradio?
Moj otac jedva da je mogao da me zagrli, a kamoli da me isecka na komadiće.
Pre 26 godina smo počeli da igramo jednu igru.
A sada,
sešćemo i završićemo je.
I znaš šta?
Tvoj je red.
Nee.
Igraj Saro.
Oh, ne, ne. - Dobro.
Daj mi kockice i idi kući. Ne moraš da igraš.
Hvala ti, Alane.
Oh, moj Bože, kako si mogao to da uradiš?
To je zakon džungle, Saro. Navići ćeš se.
Kad pomislim na energiju koju sam potrošila zamišljajući te kao blistavog duha...
Hajde, pročitaj.
Rastu brže od bambusa.
Pazite se ili će doći po vas.
Oh, super!
Oh, Bože. Kaži mi da se ovo ne događa.
Događa se. Klonite se zidova. Ne dirajte ništa.
Bez naglih pokreta.
Divni su. - Da, divni su.
Ne dirajte ljubičaste. Ispaljuju otrovne strelice.
I ne dodirujte mahune. One velike, žute.
Koje velike, žute?
Imam te, uhvati ga za ruku!
Skidaj to sa mene, skidaj to sa mene!
Oh, moj Bože!
Drži se.
Drži ga, odmah se vraćam.
Izvini, Anguse.
Vreme je za žetvu!
Da li si dobro?
Oh, moj Bože!
Moja kola, moja kola.
Ne mogu da verujem. - Karle, javi se. - Upali se, upali se, to!
Karle? Javi se, Karle. - Karl ovde.
Gde si bio? Imamo ozbiljnu situaciju sa životinjama.
Neka urade to Sten i Vili. Ja idem do kuće Periševih da ispitam jednog sumnjivog tipa.
Trebalo je da postanem vatrogasac.
Saro!
Skini ruke sa mene!
Igra još nije završena, Saro. - Jeste za mene.
Više nisi u džungli.
Prestani! Ne ponašaj se ovako prema ljudima.
Da li je neko za hladni čaj? Idem da ga napravim.
Alane, molim te, prošli put kada sam igrala, to mi je upropastilo život.
Upropastilo ti je život?
U džungli moraš da čekaš dok kockice ne kažu 5 ili 8.
Bila sam devojčica, Alane.
Ti si nestao.
I gomila slepih miševa me je opkolila i jurila za mnom niz ulicu.
Bila sam uplašena.
Žao mi je, Alane.
Niko mi nije verovao. Bila sam sasvim sama.
I ja sam bio, punih 26 godina, Saro.
I ja.
U redu je, Saro. I mi smo uplašeni.
Ali, ako završimo igru, sve nestaje.
Šta ako se zaglavim u igri?
Nećeš.
Jer ja neću prestati da igram.
Neću ni ja.
Ni ja.
Hajde Saro.
Molim te?
Znala sam da će ovo biti loš dan.
Hajde, bićemo dobro.
Samo treba da sačuvamo glave.
I bacamo jako.
Zbog lovca iz najmračnije divljine osećaš se kao dete.
Šta je bilo?
Van Pelt.
Ti jadna kukavice! Vraćaj se i suoči se sa mnom kao muškarac.
Nije dovoljno dobro, mali.
Dolazim, bio spreman ili ne.
Hej, ti!
Baci pušku i digni ruke u vazduh!
Čoveče, ne verujem šta se događa!
Čak iako se Alan izvuče iz ove situacije,
dešavaće se sve iznova.
Kada nosite u sebi potisnut bes, on privlači puno negativne energije.
I stvari se događaju, kao "završiti" u džungli. To nije bilo slučajno.
Nema slučajnosti.
Ko sada igra?
Ja sam na redu. - Stvarno? Super.
Mogao si da nam kažeš da postoji čovek koji lovi ljude.
Nisam znao. Tako su pokazale kockice.
Da li je on razlog što nisi želeo da igraš?
Ni ti nisi želeo da igraš?
Gospodin "započeli smo igru pre 26 godina i sada ćemo je završiti"?
Ko ti je ovaj?
On je lovac. Ubija sve. Sada želi da ubije mene.
Zašto tebe? - Zašto mene?
Ne znam. Sve u vezi mene nalazi uvredljivo. To bi za njega bilo gubljenje vremena.
Možda bih izgledao dobro na njegovom zidu.
Tvoj je red.
Da li si razgovarao sa njim o vašim razlikama?
Da li si poludela? Čovek ima pušku. - Da me više nisi nazvao ludom Alane, ikada.
Svi su me u gradu zvali ludom otkako sam rekla policiji da te je igrica "usisala".
Možda bi trebalo da bacim.
Da. -Da li znaš kako je bilo, biti devojčica koja je videla Alana Periša "ubijenog".
Misliš li da se bilo ko pojavio na proslavi mog 14-og rođendana?
Alo, bacam sada.
Koji Bili?
Šta si ti, sova? Hajde, Madam Sereno, uđi u svoju podsvest.
Evo, samo baci.
Nađi sećanje na svog momka.
Dečaka koji ti je ukrao bicikl? - Ne, dečaka koji te je verovatno vodio u bioskop.
Ne misli da je to grmljavina. Praviš grešku ako ostaneš na mestu.
Nezreo si. - Ti si!
Znam da si ti, a šta sam ja?
Osećaš li to?
Beži!
To je stampedo!
Igra!
Ne osvrći se!
Ne igru!
Zašto nisi uzeo igru, Pitere?
Ignoriši ga, on je vaga.
Gde ideš? - Ide na vodu!
Džudi, ovde ujna Nora. Gde ste bili?
Žao mi je, nazvali ste pogrešan broj.
Čekajte me!
Kako mogu da vam pomognem? - Želim puno ovih.
Prestali su da ih prave u 1903.
Prokletstvo, onda mi treba zamena oružja.
Postoji period čekanja.
I morate da ispunite ove formulare.
Ili to mogu ja.
Luiz.
Ako bilo ko pita, ovo niste dobili ovde.
Ne radite u pošti, zar ne?
Alane!
Tiho.
Pitere!
Pitere, da li si dobro?
Ne mogu da verujem da si to uradio. To je bilo super.
"Ohladila" sam se. - Bilo je odlično.
Lepo urađeno. Daj mi igru. Idemo.
Oh, ne.
Ponašajte se prirodno.
Sakrij igru.
Kad god je nevolja, naletim na tebe.
Ne znam o čemu pričaš.
Hapsim te. - Ne idem ja nigde.
Samo malo. Ne možeš da ga vodiš, on je...
Njen verenik. - Rekla si da ti je ujak.
U redu je, vraćam se uskoro.
Prokletstvo!
Znaš da si obećao da nikada nećeš napustiti svoje prijatelje.
Završićemo igru kasnije. - Kasnije?
Van Pelt. Van Pelt.
Predlažem da svi odete kući.
Kako da sada završimo igru?
Ne možemo. Ne možemo bez njega.
Džudi!
Šta je?
Šta se dogodilo?
Mislio sam da mogu da završim igru. Udaljen sam samo deset "koraka".
Zato što je zakon Džumandžija prekršen, pašćeš niže od svoje figure.
Pokušao si da varaš?
Ne, hteo sam da bacim kockice da dobijem 12.
Dobro, dušo, to bi bilo varanje.
Pitere, tvoje ruke! Pogledaj ruke!
Karle, javi se, ovde Vili. Počistii su Larijevu radnju.
Ne mogu da ih zaustavim. Dovedi nacionalnu gardu.
O čemu se ovde radi? Znam da ti znaš.
Da, znam. Ali mi ne bi verovao ni kada bih ti objasnio, Karle.
Čekaj malo. Kako znaš da se zovem Karl?
Znam malo više od toga.
Nekada si radio u Periševim cipelama.
Nekada su te zvali "Soul men".
Tako je. I tu sam bio...
dok me stari Periš nije otpustio.
Otpustio te je? - Da, čoveče.
A imao sam nešto što je moglo da okrene ceo grad naglavce.
Tvoje patike. - Tako je.
Slušaj, Karle,
znam da ovo ne znači puno posle 26 godina,
ali, žao mi je.
Žao mi je.
Zbog čega ti je žao?
To sam ja, Alan.
Hvala.
Šta se dešava?
Izgleda da je rasprodaja, dušo.
Upravo si videla tri majmuuna na motoru, zar ne?
Jesam. - Dobro je.
Možda možemo da platimo kauciju čekom.
Hvala.
Kažite toj kukavici da ako želi...
Sklonite mi se s puta!
Daj mi to dečko!
Pomozi mi!
Vadite me odavde!
U redu je.
Dobro.
Tu je.
Čekajte ovde.
Imam te, devojko.
Kada Alan čuje da si u nevolji, doći će.
On ne zna da sam ovde. Neće ti uspeti, plan ti je propao, idem ja.
Ne mrdaj ili ću ti prosvirati mozak! - Dobro.
Pozovite policiju!
To bi trebalo da uspe. - Oh, da.
Provera cena!
Ako me pustiš, zaustaviću sve ovo.
Zvuči kao da je nešto iz Zone Sumraka, ali je istinito.
Molim te, moraš da mi pomogneš sa ovim.
Znam da ću zažaliti zbog ovoga.
Samo budi miran.
Eto, pustio sam te.
Šta ćemo sada da radimo?
Ostaješ ovde. - Moji ključevi!
To je za tvoje dobro. Ostani tu.
Moji ključevi od lisica! - Moram da uradim nešto!
Alane! - Zahvalićeš mi jednog dana.
Karle, uzbuna.
Situacija sa taocima u "Planeti štednje". Ima ženu i dvoje dece.
U pitanju je naoružani kradljivac sa velikim šeširom od pre.
Karle, javi se, karle.
Lorejn? - Šta je "Planeta štednje"?
To je supermarket. - Pomeri se.
Nežno, nežno. - Dobro, dobro.
Ne brini, već sam ovo radio.
Jednom.
Gde je "Planeta štednje"?
Ugao Monro i Brestove. - Episkopska crkva.
Nema više crkve. Sada je tamo Pljeskavica na brzinu.
Bar je bila. Ne znam šta je ostalo. Ljudi su poludeli.
Džudi!
Imamo društvo.
U redu je, to je saobraćajac, pomoći će nam.
Evo igre. - Bežimo odavde.
Pacovi!
- Iskluči sirenu, tu, tu! - U redu, evo.
Prestani da se grčiš ženo, mogao sam da te ubijem da sam hteo.
Zašto nisi?
Nisi ti bacila kockice, već Alan.
Stigli smo. Koči!
Koči! - Kočim!
Trebao je već da stigne.
Saro!
Da li si dobro? - Jesam.
Gde je Piter? - Ovde sam.
Oh, super.
Zapamti, okolnosti nikada nisu van tvoje kontrole.
Završetak treće trake.
Najnovije vesti o neverovatnim događajima u Brentfordu, Nju Hempšir.
98 ljudi je u bolnici sa simptomima
koje se kreću od neobjašnjivih temperatura i koprivnjače do napada.
Lokalni resursi su razvučeni do tačke pucanja.
Državni službenici sada traže da svako ko ima ove simptome pozove 94.
Mogu ja to.
Alane, molim te, pričaj sa njim?
Šta? Nemamo mi vremena za to.
Znam, ali on je dete koje je pokušalo da pomogne.
Dobro, u redu. - Hvala.
Džudi, hajde.
Upozorio sam te na ovo, Pitere.
Ne, hteo si da igraš.
Šta, ti plačeš? Ne plači, gore glavu.
Hajde, gore glavu.
Plakanje nikada nije pomoglo nikome.
Ako imaš problem, suoči se sa njim kao muškarac.
Žao mi je. Bio sam zakopan 26 godina u najdubljoj džungli, i zvučim kao otac.
U redu je. Dođi ovamo, žao mi je. Hej, u redu je.
U redu je kada se plašiš.
Nije to.
Šta je onda?
Dobro.
Spreman si?
Ne brini. Uskoro ćeš biti opet onaj stari.
Ući ćemo zajedno i sešćemo i završićemo tu igru.
Bez obzira...
... na sve.
Iznenada se osećam kao kod kuće.
Lorejn, ovde Karl.
Mislim da znam ko stoji iza ovoga. Idem do Periševih. Pošalji mi pojačanje.
Lorejn?
Čekaj, čekaj!
Šta je sada?
Stani!
Čekaj, stani!
Imate li neki problem?
Možete li da me odbacite do kuće? - Gde živite?
Ulica Džeferson. Stara kuća Periševih.
Imate li dece? Dečaka i devojčicu?
O, moj Bože, šta se dogodilo?
Upadajte, sve ću vam objasniti usput.
Dobro, uzmi ih!
Moramo do te kuće.
A da igramo negde drugo? - Ne.
Odrastao sam u ovome. Ono tamo me plaši.
U redu, moj je red. - Saro, ako baciš 12 pobedila si.
Dobro, spremni? Bacam.
U redu je.
Svakog meseca, kada je mesečeva četrvrtina, biće i monsuna,
u tvojoj laguni. Monsun.
Bar smo unutra.
Da, baš.
Pa, malo kiše nije nikom naudilo.
Ali mnogo može da te ubije.
Hajde!
Ovuda!
Šta ćemo sada? - Penjemo se u visine. - Dobro. - Hajde, svi zajedno!
Da li si dobro?
Alane? - Šta je?
Šta je ono?
Plivajte, plivajte, pazite!
Plivajte, brže!
Samo napred!
Ostanite na stolu!
Noge van vode!
Hvatajte se za luster!
Hajde, Saro.
Drži se Saro!
Da li si dobro?
Džudi? Pitere!
Gospođo, sklonite se da ja rešim ovo.
Nije to ništa. Verovatno su pustili TV jače.
Pitere, Džudi!
Uvek sam želeo da uradim ovo. Možete li da se sklonite?
Daj mi ruku!
Uhvati mi ruku! - Uspeo sam.
Uzmi igru.
Dobro si? - Jesam.
Alane, rvao si se sa aligatorom zbog mene.
To je bio krokodil.
Aligatori nemaju zaliske na zadnjim nogama.
Hajde.
Moja greška.
Hajde.
Dobro, moj je red.
Shvatio sam!
Pukovnik Senfko iz biblioteke sa francuskim ključem.
To je trag.
Plaši se tla na kome stojiš.
Pod je brži od peska.
Pomozi mi. - Smiri se.
Ne bori se. Budi miran.
Miran sam. - Alane, hvataj se! - Vuci.
Dobro, uhvatio sam, vuci!
Budi miran!
Hajde!
Oh, baš dobro!
Imam te...
Prestani da mi daješ stvari koje se lome!
Postoji lekcija...
Dobro.
Postoji lekcija koju ćeš naučiti...
Imam te.
... ponekad moraš da vratiš potez.
Da li sam te povredila? - Nisi.
Hvala ti Džudi. Hvala ti. Dobro si razmišljala.
Sara i ja bi želeli da se sklonimo od poda.
Tvoj je red, Pitere.
Dobro.
Mislila sam da sam te ponovo izgubila.
Hvala ti što si ostala ovaj put.
Treba ti pomoć? Samo čekaj.
Pomoći ćemo ti. Imamo po osam nogu.
Šta to bi?
Ništa. - Ne činiš "Ah" ni za šta.
Pitere, otac mi je držao sekiru u šupi, idi i uzmi je!
Požuri, brže!
Saro!
Džudi?
Pitere?
Ujna Noro, to sam ja, Piter.
Izvini, ne mogu da pričam sada, objasniću kasnije.
Saro. - Šta je?
Tvoj je red. Možeš da završiš ako baciš 7.
Ne mogu da bacam. - Stavi kockice u ista. - Džudi,
ponesi igru, požuri!
Džudi!
Džudi, da li si dobro?
Dobro sam, pomozi im.
Hajde, Džudi.
Daj mi kockice.
Skoro si pri kraju a mnogo je na kocki.
Sada tlo počinje da se trese. - Džudi!
Volela bih da su mama i tata ovde.
I ja.
Jedina šansa joj je da završimo igru!
Ti si na redu!
Oh, moj Bože!
Uzmi igru!
Ne puštam te!
Alane!
Ne mrdaj.
Ustani.
Šta ti je to u ruci?
Baci.
Stigao si do kraja, mali.
Igra je završena, počni da trčiš.
Ne.
Zar nisi uplašen?
Užasnut sam.
Otac mi je rekao...
... da se uvek trebaš suočiti sa onim od čega te je strah.
Dobar momak. Konačno se ponašaš kao muškarac.
Tvoje poslednje reči?
Džumandži.
To je Džumandži.
Ne, Alane, ne!
Zaboravio sam tekst govora.
Tata, drago mi je što si se vratio.
Nije me bilo samo pet minuta.
Meni je izgledalo duže.
Mislio sam da više nećeš da pričaš sa mnom.
Šta god da sam rekao, žao mi je.
Vidi, Alane, bio sam ljut.
I meni je žao, sine.
Vidi, ne moraš da ideš u Klifsajd ako ne želiš.
Pričaćemo sutra. Samo ja i ti.
Može li kao otac i sin?
Super.
Moram da idem. Počasni sam gost.
Tata?
U 196... Mislim, danas u fabrici,
Karl Bentli nije pogrešio.
Ja sam stavio patiku na pokretnu traku.
Drago mi je što si mi to rekao, sine.
Hvala.
Ćao, tata.
Doviđenja.
Zaboga, Džudi i Piter! - Alane.
Nisu ovde.
Ovo je 1969. godina.
Još ne postoje.
Zaboravljam kako je biti odrastao.
To je u redu, sve dok ne zaboravimo jedno na drugo.
Ili Džudi i Pitera.
Alane, ima nešto što želim da uradim.
I bolje da to uradim pre nego što počnem da se osećam kao dete.
Verovatno ne uče vožnju u šestom razredu, a?
Srećan Božić.
Hoćeš li kolača?
Ne, tata, nove patike se prodaju odlično.
Ne, nije to brushalter, to je patika.
Dušo, stigli su.
Tata, moram da idem. Pokupićemo te sutra?
Bićeš najbolji poklon za Božić, ćao!
Ovde su? Hajde, idemo.
Izvinite.
Džime, drago mi je što si došao.
Ovo je moja žena, Marta. - Zdravo. Ovo je Sara.
Zdravo, Saro. - Gde su deca?
Oh, moj Bože, evo ih.
Kako ste znali?
Pogodio sam valjda. To su vam deca.
Naravno, to su nam deca.
Džudi i Piter. Pozdravite gospodina i gospođu Periš.
Drago nam je.
I nama je drago.
Baš izgledate onako kako vas se sećamo.
Osećam da znamo puno o njima.
Jer ste rekli Alanu toliko o njima. - A ja sam rekao njoj.
Doneću poklone. - Naravno dušo.
Volimo decu.
Srećan Božić.
Pa, kad možete da počnete?
Marta i ja smo hteli smo da odemo na skijanje u Kanadu.
Neee!
Izvinite.
Samo...
Trebate nam za reklamu za jedan novi proizvod. Hitno.
Nema problema, mogu da počnem iduće nedelje.
Super, da vas upoznam sa ljudima sa kojima ćete raditi.
Uđite. Naša kuća je bila vaša. Jeste. Kad god poželite.
Kakva je to buka?
PREVOD I OBRADA rozanik - gega
Preuzeto sa www.titlovi.com