ЕСКОРТ ДО ЗАТВОРА
"ОПАСНИЯТ ПРЕСТЪПНИК - РОМАН"
Дан!
Може да е вятърът. - Отворете вратата!
Не!
Спрете! Моля ви, спрете!
Тъкър, да се махаме!
Имаш една седмица, Еванс. След това ще запалим къщата.
Уилям!
Излизай!
Уилям!
По дяволите, Уилям!
Уилям! Остави това!
Ела! Остави ги! - Пусни ме!
Това е последната храна за коня.
Аз ще се погрижа.
Не, няма.
Стадото е отишло зад билото.
Върви да се измиеш.
Ти ме излъга, Дан.
Каза, че плащаме на Холандер. - Плащахме… Донякъде.
С какво мислиш, че купих храна, Алис?
Вода за три месеца, лекарството на Марк?
Трябваше да избирам между семейството си и заема.
Мислех, че вземаме решенията заедно.
Ти щеше ли да решиш нещо друго?
Не можем да накараме дъжда да завали или да превърнем прахта в трева.
Не можем и да спрем Холандер да продаде земята ни на железницата.
Жалко, че докторите в Есекс спасиха толкова много от крака ми.
Четох, че сега плащат пенсиите на килограм отрязано месо.
Не ме гледай така!
Сега ще се оплачеш на шерифа, нали?
Шерифът не прави нищо, мамка му! - Уилям…
Първо тримата ще отидем да съберем цялото стадо,
а после аз ще отида в града. - Защо?
Ще накарам Холандер да си плати.
Да ни плати за нов хамбар.
Защо не го убием, както предлага Уил?
Каретата пътува за Бизби, шефе.
Обкована е с желязо. Пазят я агенти на "Пинкертън" с пушки.
Имат и картечница "Гатлинг".
Трябваше да ме оставиш да измъкна храната.
Ще я продадеш ли?
Един ден, Уилям…
Когато си на моето място, ще ме разбереш.
Никога няма да съм на твоето място.
Тук има следи!
Започва се.
Започва се! - Идват.
Марк, стой там!
Наведи се!
По-бързо, Монти! Не спирай!
Спри! Спри…
Добро утро, Пинкертън.
Аз съм Чарли Принс. Сигурно си чувал за мен.
Чувал съм за една проститутка, на име Чарли Принцесата.
Ти ли си Принцесата?
Мразя Пинкертони! - Байрън Макелрой.
Кога ти посивя косата, Байрън?
Върви по дяволите, Уейд!
Гледай какво става.
Този път не сте пестили пари за охрана.
Май ще ви излезе по-евтино да ме оставите да крада парите.
Ако ще ме убиваш, не се мотай, а стреляй.
Няма да те убия. Не и така.
Това няма да промени нищо.
Докато съм жив, ще те преследвам.
Ще ме разочароваш, ако се откажеш.
Запалих фитила. - Фитила!
Оставете парите и отстъпете!
Отстъпете веднага или той ще умре!
Глупав ход, приятел.
Мамка му!
Бърз е.
Е, Томи…
Явно в каретата е останал още един жив Пинкертън.
Знам, че Чарли те е предупредил,
защото в нашата организация има много малко правила.
Но ето какво се случва, когато излагаш всички на опасност.
Марк, погледни ме!
Гледай към мен. Назад. Уилям!
Уилям, гледай към мен! Тръгвай назад, по дяволите!
Добро утро.
Кравите са мои. Искам си ги.
Внимавай, краварче! Говориш със самия Бен Уейд.
Кравите си ми трябват.
Нямам нищо друго.
Не ми трябват кравите ти. Но ще взема конете ви.
Гледай да не направиш някоя… глупост.
Кампос!
Ще ги намерите на пътя за Бизби.
Момчета!
Сигурно просто закъсняват, г-н Бътърфилд.
Хората от "Пинкертън" не закъсняват. Затова вземат по 18 долара на ден.
Вдигни ме. - Доста сте зле, господине.
Вдигни ме, по дяволите!
Марк! Уилям! Донесете дъски.
Мога ли да ти помогна?
Каретата, която пътуваше насам,
стои обрана на пътя в каньона. - По дяволите!
Обрана лично от г-н Бен Уейд. - Откъде знаеш, че е бил Уейд?
Предишните 21 пъти беше той.
Видях мексиканец с пушка и апах.
По дяволите! - А видя ли Божията ръка?
Кое? - Пистолета на Уейд.
Защо не направи нищо?
Те имаха много оръжия, господине.
И стреляха с куршуми. - Да вървим! Губим време.
Ти откъде си?
Том Конрад купи 100 глави добитък в Мексико и аз ги доведох насам.
Хайде, момчета!
Момчетата от железницата тръгват нанякъде.
Госпожице. Уиски за приятелите ми.
Хайде! Барът затвори. - Вече?
За четиримата, паднали в битката!
И за шефа, който днес се сбогува с Томи Дардън.
Голяма загуба!
Притчи 13:3.
"Който пази устата си, опазва душата си.
А който отваря широко устните си, ще погине."
Амин. - Томи беше слаб.
Томи беше глупав. Томи е мъртъв.
Пия за това!
Съдърланд!
Джоргенсън!
Кампос!
Джаксън!
Кинтър!
Шерифът не е толкова глупав. Скоро ще се върне.
Момчетата отиват в Мексико.
Аз ще съм наблизо. Ще те чакам.
Добре, Чарли.
Виждал съм те някъде.
Така ли?
Работила ли си при слепия ирландец в Ледвил?
Бях певица там.
Най-хубавите години от живота ми.
Защо се махна?
Започнах да кашлям и докторът каза да отида на по-сух климат.
Похарчил съм купища пари в онази кръчма.
Помниш ли едно момиче, което се казваше Велвет?
Кой може да забрави Велвет!
Виждаш ми се отслабнала.
Отслабнала съм.
Няма значение.
Нямам нищо против слаби жени,
стига да имат зелени очи, с които да компенсират.
Твоите очи зелени ли са?
Няма значение. Не е нужно да са зелени.
Мислиш ли, че ни излъгаха? Че откраднаха конете ни?
Не им трябват скапаните ни коне. - Мери си приказките!
Сам ще го откарам в града. Вие съберете стадото.
Само полека, не искам още някоя крава да умре.
Господине, ще трябва да ви вдигнем на коня.
Кавалерията идва.
Тръгвайте! Хайде…
От каретата ли е? - Само той оцеля.
Чувате ли ме, г-н Макелрой? - Беше Бен Уейд.
Чувате ли ме, Макелрой…
Този човек има нужда от лекар. - Видя ли накъде тръгна, Еванс?
Май тръгнаха към Бизби.
Има един малък град на юг от границата.
Малко мексиканско градче надолу по реката.
Там ще плащат добри пари, за да слушат как пее бяла жена.
Блестяща кариера в Мексико с Бен Уейд на врата.
В Мексико не ме издирват.
Хайде да избягаме още сега!
Ти си луд!
Вие ли сте докторът? Обрали са каретата.
Сложете го на масата.
Как се казва? - Байрън Макелрой.
Ловец на глави, който работи за "Пинкертън".
Изгубили сте много кръв, г-н Макелрой.
Куршумът е вътре. - Ами извади го!
Добре… Сега ще ви заболи адски много.
Не ме раняват за първи път.
Дръжте го.
Не ме пипай!
Ти какъв лекар си, мамка ти?
Приятно разнообразие е, когато пациентите ти говорят.
Шерифе! Конят на Уейд.
Вие минете отпред, ние ще минем отзад.
Какво търсят?
Бен Уейд.
Обра каретата със заплатите.
Искам да говоря с г-н Холандер. - Бен Уейд в Бизби!
Мамка му! Издигаме се.
Господин Холандер?
Тъкър, отивам в бара. - Нямате право да постъпвате така.
Чухте ли? Земята е моя. - Другата седмица няма да е твоя.
Взе пари назаем и не ги върна.
Но вие ми спряхте водата. Как да върна заема, когато…
Преди да стигне до твоята земя, водата минава през моята.
Мога да правя с нея каквото искам. Върви да си събереш багажа!
Оставете ме поне до пролетта.
Ще ви върна парите.
Човек трябва да е достатъчно голям, за да разбере колко е малък.
Железницата идва, Дан.
Земята ти ще струва повече, ако ти не си там.
Холандер!
Изглеждаш малко очукан, краварче.
Дошъл си да събудиш змиите?
Дан! Нещо за пиене? - Не, благодаря.
Намери си конете, нали? И си прибра кравите?
Да, намерих си конете. Но убихте две от кравите ми.
Загинаха за достойна кауза.
Всичките ти крави не струват повече от 100 долара.
Ето. Това ще покрие щетите.
Колко пари изкарваш? - 2 долара на ден, когато работя.
Ето ти два долара за половин ден.
Момчетата ми също работиха.
Прав си. Вината е моя.
Да искаш да ти платя за още нещо?
Можеш да ми дадеш още 5 долара.
За какво?
За това, че ме притесняваш.
Горе ръцете, Бен Уейд! - Шефе…
Шефе!
Дайте си ръцете, г-н Уейд. Тъкър, вземи му пистолета.
Дай ми го!
Бен Уейд.
Заловен в Бизби.
Внимавай с този пистолет! Той е прокълнат.
Смей се, докато можеш. - Кроли, докарай каретата.
И зареди всички оръжия. Ще ви чакам пред моя офис.
Трябва да го махнем оттук.
Дадено. - Да го застреляме още сега!
Един куршум в главата.
Ако го убиеш, всички в този град ще са мъртви до утре сутринта.
22 обира.
Над 400 хиляди долара щети.
Дори повече в забавяне.
"Саутърн Пасифик" настоява Бен Уейд да бъде осъден.
И обесен публично.
Той трябва да послужи за пример. И ние ще платим за това.
Не спомена колко хора съм убил. - Трябват ми още трима души.
Вземи Тъкър. - Добре.
И аз ще дойда. Остава един.
Вие сте ранен, г-н Макелрой.
Дойдох тук на кон и ще си тръгна на кон.
Тогава и Потър ще дойде. - Какво?
Док не може да стреля. - Аз стрелях най-добре в полка.
И ще дойда.
За 200 долара.
За Севера ли се би или за Юга? - За Севера.
Компанията ни се води южна, но собствениците са в Чикаго.
Добре. 200 долара.
Да тръгваме.
Благодаря. - Ще ми благодариш като приключим.
Този град ще гори!
Качвай се в каретата.
По дяволите!
Еванс, Кроли, Тъкър. Тръгвайте веднага!
Вървете в ранчото на Еванс. Аз ще дойда там с каретата.
Колко време ще остане тук?
Около час. Докато бандата му захапе стръвта.
Ей, Еванс… Ще ми помогнеш ли?
Не знам какво готви жена ти, но мирише много вкусно, Еванс.
Хайде!
Добре караш, шерифе.
Напомнете ми никога да не играя покер в този град.
Е, шерифе… Дай сигнал.
Едно, две, три!
Успех!
Ще наглеждаш семейството ми, нали? - Разбира се.
Госпожо.
Байрън! Каква неприятна изненада.
Какво ще стане, ако спрат каретата по-рано?
Видя къде беше неговият човек. Трябва да събере бандата.
Каретата на шерифа е бърза. Ще стигнат форта преди съмнало.
Бандата му няма шансове срещу цялата Шеста кавалерия.
Имаш ли нещо общо с това?
Сигурно си много горд.
Просто си върша работата, Док.
Благодаря, сине.
Ние се молим преди ядене.
Но не учим хората на обноски!
Нали се молим и за убийците? - Молитвите са за всички.
Тогава защо не се помолим? - Марк…
С удоволствие ще чуя молитвата.
Спасителю наш, и днес благодаря за закрилата Ти и любовта.
Благослови храната, с която ни дари, и хората, с които ще я споделим.
Амин.
Татко може да те застреля, ако иска. Той уцелва заек от 50 метра.
Да убиеш животно не е като да убиеш човек, синко.
Няма разлика.
Поне според мен.
Можем да попитаме Байрън.
Той е убил десетки хора.
Мъже, жени и деца. Миньори, апахи…
Всеки от тях си заслужаваше съдбата.
"Всички пътища на човека са прави в неговите очи.
Но Господ претегля сърцата."
Притчи 21.
Дан…
Повече ли ядете, когато сте изнервен, г-н Бътърфилд?
Благодаря ти, Дан. Много съм ти задължен.
Нарежи го добре.
Би ли изрязал мазното? Не обичам мазнотии.
Отрежи и това.
И жилата. Не обичам жили.
Как остана с един крак, Дан?
Не му казвайте нищо, г-н Еванс.
В кой полк беше?
Втори стрелкови полк от Линфилд, Масачузетс.
Баща ми е защитавал столицата на САЩ в окръг Колумбия.
Така ли?
Разкажи ми историята, Дан. Как загуби крака си?
Раниха ли те? Отрязаха ли го? Индианците ли ти го свиха?
Нещо се движи в тревата!
Няма нищо.
Била ли сте в Сан Франсиско?
Бих предпочела да не разговаряме, господин Уейд.
Била ли сте в Сан Франсиско?
Не.
Познавах едно момиче там. Дъщеря на морски капитан.
Имаше великолепни зелени очи. Най-зелените, които съм виждал.
Също като вашите.
Аз се взирах в тях, а те променяха цвета си.
Всички цветове на морето!
Как беше името ви?
Алис!
Този човек е убил повече хора от сушата!
Не е такъв, какъвто очаквах. - Той е опасен.
Много опасен, Алис.
Не искам нито ти, нито момчетата да говорите с него.
Можеш да размислиш, Дан. Няма да паднеш в очите на хората.
Няма накъде да падам повече.
След шест месеца всичко наоколо ще е зелено.
Кравите ще са дебели.
Може дори да видим дима от влака зад хълма.
И всичко ще бъде наред.
Но няма да изкараме и 6 дни, ако не направя това.
Извинявай, Дан… Тръгваме след пет минути.
Мислиш, че няма да се справя?
Той е убиец, Даниъл.
Значи някой трябва да се реши да го изправи пред съда.
Къде ти е умът?!
Няма да съм сам. Имай поне малко вяра в мен.
Бен Уейд има банда. Хората му са някъде там.
Ако не тръгна, трябва да се махнем.
Да отидем кой знае къде без пукната пара.
Уморих се, Алис! Уморих се момчетата да са гладни.
Уморих се да ме гледат така. Уморих се ти да не ме поглеждаш.
Цели три години стоя прав на единия си крак
и чакам Бог да ми помогне, само че Той не ме чува.
Господин Еванс!
Не, не. Сега това е моят кон.
Ела насам.
Да слушаш, Марк. - Да, сър.
Искам да дойда и аз. - Не може.
Мога да помогна. - Ти си на 14 години.
Яздя по-бързо и стрелям по-добре от всички тях.
Пинкертъна е ранен, Потър не става, онзи от железниците само пречи,
а онова копеле… - Уилям!
Нямам време за спорове. Оставаш тук! Това е.
Къде отиваме, момчета?
Не е твоя работа, Уейд. Ти си затворник.
Няма да говориш, няма да пикаеш,
няма дори да дишаш, докато не ти позволим. Ясно?
Водим те в Кънтеншън.
Ще те качим на влака за Юма в 15:10 ч. вдругиден.
Не трябваше да му казваш.
Спокойно! Така ако се разделим, ще знам къде да ви чакам.
Благодаря за гостоприемството, госпожо.
Надявам се мъжът ви да се върне жив.
Какво искаше да каже Бен Уейд? Че ще убие татко?
Бен Уейд няма да си мръдне пръста. Бандата му ще го направи.
Баща ви може да се грижи за себе си.
Призоваха ли ви в армията или бяхте доброволец, г-н Еванс?
Нито едното от двете.
Или може би и двете. - Какво означава това?
Бях доброволец в Щатската гвардия на Масачузетс.
Но през 1862 г. правителството имаше нужда от повече хора
и призоваха щатското опълчение да защитава Вашингтон.
И тогава остана без крак.
Какво правиш тук, Дан?
Защо не си при семейството си?
Ти не си полицай. Не работиш за железницата като този баровец.
Не си Пинкертън.
Не ми харесва хора като теб да се разхождат на свобода.
Човек взема това, което иска, Дан.
Това е в природата ни.
Аз си изкарвам хляба с честен труд.
Може да се трудиш честно, но хлябът ти не е много.
Сигурно много ти трябват пари, за да си тук.
Заспивай.
Дълговете са голямо бреме за брака. - Мислиш ли?
Какво знаеш ти за брака?
Не може всички да сме главорези и крадци.
Ако имах късмета да имам жена като Алис,
щях да се грижа по-добре за нея.
Щях да я храня по-добре, да й купувам красиви рокли.
Нямаше да работи толкова.
Сигурно е била красавица преди да се ожените.
Няма да говориш за жена ми! Престани веднага!
Само още една дума и ще прережа гърлото ти още сега.
Още тук!
Така ми харесваш, Дан.
Г-н Еванс!
Добре.
Аз ще го поема.
На сутринта ще ме обесят.
Преди нощта да си отиде.
На сутринта ще ме обесят. Няма слънцето да видя…
Много бих искал да помоля за малко тишина.
Истината е, че ако не беше ти, сега щях да спя в леглото си.
И след като се налага да не спя, ти също няма да спиш, Бен Уейд.
На сутринта ще ме обесят.
Преди нощта да си отиде.
На сутринта ще ме обесят. Няма слънцето да видя.
Мръсно копеле!
Стига!
Достатъчно, Макелрой!
Трябва да го погребем.
Ако останем да копаем гроб, по-добре да изкопаем и нашите.
Да тръгваме. На конете!
На сутринта ще ме обесят.
Няма слънцето да видя…
Не се притеснявай, шефе. Сега ще те измъкнем.
Чарли!
Чакайте!
Съдърланд!
Джаксън!
Не!
Не го прави!
Недей! Не го прави!
Къде е той? - Отвори вратата, по дяволите!
Къде го отведоха? - Не знам!
Кажи ми веднага къде го отведоха, или ще изгориш!
В Кънтеншън!
Тръгнаха към Кънтеншън.
Утре ще го качат на влака в 15:10 ч. към затвора в Юма.
Пусни ме!
Кънтеншън е на 130 км в обратната посока.
Ще съсипем конете. - Ще си купим нови.
Чарли, той си е виновен сам, че го хванаха.
Направи грешка.
Искаш ти да ни станеш водач? - Може би.
Забравил си какво направи той за нас!
Отиваме в Кънтеншън!
Да не кажеш, че не съм те предупредил.
Има пряк път. - Пряк път?
През прохода се стига право в Кънтеншън.
Защо не каза досега? - Това е земята на апахите.
Правителството им даде друга земя. - Тези отказаха да си тръгнат.
Не бих минал през прохода. - Искаш да се забавим, а?
И твоите момчета да ни настигнат?
Господин Бътърфилд,
апахите в прохода са онези, които останаха да се бият.
Те убиват с удоволствие.
Няма да успеете да минете.
Ще се пробваме.
За какво мислиш, Дан?
Защо уби Тъкър?
Защо не мен или Бътърфилд?
Тъкър ми взе коня.
Ти харесваше ли го, Дан? - Не.
Каза ми, че е изгорил хамбара ти.
Беше задник.
Но да искаш да умре и да го убиеш са различни неща.
Съвестта ти е доста чувствителна. Така не те харесвам.
Затваряй си устата, г-н Уейд.
Ако искаш да говориш с някого, говори с мен.
Не искам да говоря с теб, Байрън.
Защото имам пистолет. - Не за това.
Просто не си ми интересен.
Смей се, Док! Той ще те изкорми като риба.
Байрън е като песен с една нота.
Чел ли си друго, освен Библията? - Не и няма нужда.
Байрън се прави на набожен.
Преди няколко години, когато работеше за другата железница,
той и хората му от "Пинкертън"
пред очите ми убиха 32 апахи - жени и деца.
Те убиваха работниците на железницата и семействата им.
Хващаха ги един по един и ги скалпираха…
Децата на апахите тичаха и плачеха. Не бяха на повече от 3 години.
Неговите хора ги убиха всичките и ги хвърлиха в една яма.
Но явно Байрън е решил, че Исус няма да има нищо против.
Явно Исус не харесва апахите.
Продължавай да говориш!
Така ще стигнеш до Юма, до бесилката и чак до ада!
В деня, в който умра, аз ще се измъкна от ада, Байрън.
И аз щях да мисля така,
ако бях син на пиян гробар и долнопробна проститутка.
Хвърли оръжието, Дан Еванс!
Хвърли го на земята, Док.
Господин Бътърфилд!
Доколкото си спомням, носиш и пистолет, Дан.
Ще съм ти благодарен, ако хвърлиш и него на земята.
Винаги съм те харесвал, Байрън.
Но не знаеш кога да млъкнеш.
Дори лошите типове обичат майките си.
Време е да си вървим у дома.
Не мърдайте, г-н Уейд! Пуснете пушката.
Какво правиш тук, Уилям?
Няма да застреляш мъжа, на когото се възхищаваш, момче.
Кажи на сина си, че всичко свърши, Дан.
Ще можеш ли да го държиш на мушка за малко, Уилям?
Справям се доста по-добре от вас.
Бил ли си в Додж Сити?
Не.
Не говори с него!
Виждам, че разбъркваш картите като истински професионалист.
Упражнявам се. - Личи си.
Вие ходили ли сте в Додж? - Да.
Най-поквареният град на света.
Всички барове са пълни с търговци на добитък, бандити,
златотърсачи, стрелци, комарджии и проститутки.
Тези жени правят неща, които не можеш да забравиш.
Лепват ти незабравими болести.
С пълен джоб в Додж Сити можеш да имаш каквото поискаш.
Всичко, което би могъл да искаш.
Отидох там като момче. Не бях много по-голям от теб.
Колко души си убил оттогава насам, Уейд?
Колко семейства си съсипал?
Доста.
Вярно ли е, че си взривил цяла карета със златотърсачи
миналата пролет на запад?
Не е вярно. Бяха цял вагон.
Е, Дан…
Трябва да се изпикая.
Помислих си, че ще ме застреляш в дефилето.
Наистина го повярвах. Очите ти бяха като диви.
Напомни ми… - Той няма да стане като теб, Уейд.
Уилям вече води достоен и почтен живот.
Затова гледам да не правя нищо добро, Дан.
Направиш ли добро на някого,
със сигурност ще продължиш да вършиш добри дела.
Благодарният им поглед те кара да се чувстваш като Христос.
Стига толкова, Уейд! Хайде.
Трима са. - От твоите ли са?
Ако бяха те, щеше да си мъртъв.
Дай ми пушката, Уейд!
Уейд!
Казах ви да не тръгваме насам.
Макелрой взе решението. - Казах ви, че ще загазим.
Дай ми ключа за оковите.
Спокойно.
Къде е той? - Избяга.
Взе и конете.
Намерих това в тревата.
Оттук се излиза от прохода.
Ще му трябва помощ, за да свали оковите.
Тръгваме след него?
Никой няма да ни плати за това, че сме го докарали до средата.
Признавам си веднага - храната им ми харесва.
Но да искат по 40 долара на месец като ирландците на север…
Скапани китайци!
Ще се разработят, като ги наритам.
Ако можех да обуча маймуни да слагат релсите…
Трябва да доведем негри тук, господин Боулс.
Те ще покажат на китайците как трябва да се работи.
Господи!
Кой е този? - Това е той.
Помогни ми за оковите.
Счупи веригата с чука. Счупи веригата!
Насочили сме пет дула срещу теб, Бен Уейд! Излез!
Конете!
Какво става тук, по дяволите?
Приключихте ли в Бизби, г-н Бътърфилд?
Господин Боулс.
Побързайте! Тази седмица планираме да взривим последната скала.
Затворникът е мой. Аз ще го заведа в Кънтеншън.
Какъв затворник?
Стига, господин Боулс! Знаете, че това е Бен Уейд.
Бен Уейд уби малкото ми братче
пред очите ми преди 6 години в Абълийн.
Брат ти беше мошеник и лъжеше на карти.
Ако говорим за един и същи тъпак.
Може и да е някой друг тъпак, за когото вече съм забравил.
Не може така! Това е неморално.
Моралът няма нищо общо!
За този човек са ми обещали 200 долара награда.
Ще го заведа в Кънтеншън.
Парите ми трябват. - Готов ли си да умреш за тях?
Поне ни дайте конете.
Няма проблем. Стига да се махнете веднага.
Беше ми приятно, Дан.
Видя ли как го праснах с лопатата?
Док! Док…
Дан!
По дяволите!
Успяхме ли?
Измъкнахме ли се? - Да, Док.
Успяхме.
Благодарение на теб.
Трябва да се скрием някъде, докато чакаме влака.
Тук има хотел. Аз ще взема стаи, вие влезте отзад.
Добре. Хайде.
Уилям, ти ще гледаш за влака.
Видиш ли го… - Ще ти кажа.
Уилям!
На всеки кръгъл час тук танцуват кан-кан.
Младоженският апартамент. Всичко друго беше заето.
Така, така… В Бизби май ще вали.
Още ли ти трябват 200 долара, Дан? - Млъквай!
Господин Еванс, уверен съм, че ще успеете.
Още не е 15:10 ч. Ще отида да потърся шерифа.
Хайде.
Търсим хората, които съпровождат престъпника Бен Уейд.
Гонихме ги през тунелите.
Кои сте вие? - Какво те засяга?
Бен Уейд уби брат ми.
Значи брат ти е станал известен.
Момчета, вие да не сте потеря?
Мразя потерите!
Значи това е младоженският апартамент.
Колко ли булки са гледали този таван!
Какво ще правиш с 200 долара сега, когато сушата свърши, Дан?
Дължа доста пари, Уейд. Сушата ме съсипа.
Ами ако имаш два пъти повече?
Ще си върнеш дълговете, ще купиш още 100 крави,
ще си построиш нов хамбар. - И откъде ще взема толкова пари?
Просто ме пусни да си тръгна. Това струва 400 долара.
Толкова ли струвам според теб? - Не.
Според мен струваш хиляда. Хиляда долара!
В каретата имаше 10 пъти повече.
Да. - Искаш ли моя дял, Дан? Твой е.
Това не е ли излишно, Уейд?
Нали си сигурен, че хората ти ще дойдат да те измъкнат?
Те ще дойдат, Дан.
Това е по-сигурно от Божието правосъдие.
Но аз предпочитам лесния начин.
Представи си какво можеш да направиш с 1000 долара, Дан.
Ще наемеш двама работници, момчетата ти ще тръгнат на училище.
Ами Алис?
Тя ще е гордата съпруга на състоятелен аризонски скотовъдец.
Трябва само да кажеш "да".
Чек ли ще ми напишеш, Уейд?
Или ще отидеш в банката да ми откриеш сметка?
В брой.
И как ще обясня откъде имам толкова пари, Уейд?
Какво ще кажа на хората, като започна да ги харча?
Че си успял да ме надвиеш, избягал си,
а аз изведнъж съм забогатял.
Хората не са толкова тъпи.
Никой няма да знае.
Знаеш ли, направи ми една услуга. Не ми говори известно време.
Още ли не сме приятели? - Не.
Не сме приятели.
Пет минути преди 15 ч. ще сме по-близки, отколкото смяташ.
На сутринта ще ме обесят.
Преди нощта да си отиде.
На сутринта ще ме обесят.
Няма слънцето да видя.
Кой е? - Доведох помощ, Дан.
Нямаше ви доста време, г-н Бътърфилд.
Откъде да знам, че някой не ви е опрял пистолет в главата?
Дан, това е шериф Уил Доун.
Шерифе. - Г-н Еванс.
Двама от най-добрите ми хора. Харви Пел.
Сам Фулър.
Съжалявам за това, шерифе. Благодаря ви за помощта.
Няма проблем. - Значи ще ме качите на влака?
Може да не ви се вярва, г-н Уейд, но в този град има ред и законност.
Това е чудесно, шерифе!
Колко ви плаща Бътърфилд? - Не е твоя работа.
Ти ще дойдеш ли на гарата? - Ще вървя точно до теб.
До последната стъпка. Имаш думата ми, Дан.
Значи сме петима. Добре е.
Петима са малко. Много малко.
Татко! - Това е синът ми.
Идват.
Идват насам, видях ги. На километър и половина оттук са.
Колко са? - Седем или осем.
Седем или осем, момче?
Седем.
Извинете, но ще трябва всички да излезете навън.
Давайте! Много ви благодаря.
По-бързо.
Застани там.
Доста са.
Не знаех, че ще дойде цялата банда.
Шефе!
Вътре ли си, шефе?
Какво да му кажа?
Кажи му, че ще му пишеш всеки ден от Юма.
Внимавай, Уейд!
Чарли. Момчета.
Чарли, заведи момчетата в бара и ги почерпи по едно питие.
Ти добре ли си?
Много добре! Седим си тук с четиримата ми приятели…
Стига!
Благодаря, Чарли. Момчета.
Слушайте!
Там горе държат Бен Уейд!
Бен Уейд!
Хората от железницата искат да го качат
на влака в 15:10 ч. за Юма и там да го обесят.
Какво прави?
Ние ще дадем по двеста долара в брой
на всеки, който убие човек от охраната му.
Двеста долара в брой с гаранция!
Двеста долара с гаранция!
Аз искам двеста долара! - Първо трябва да убиеш някого.
Току-що станаха с 30-40 човека повече.
Майната му!
Една минута, шерифе…
Ако битката беше равностойна, със сигурност щях да остана.
Равностойната битка…
Тя е въпрос на дълг. Но ние сме само петима.
Съжалявам, господине, но аз няма да умра днес.
Хората ми също. - Шерифе!
Забрави си това.
Шерифе!
Нека го обсъдим!
Виждаш ли, Дан…
Всички хора на този свят
искат да живеят. - Ще удвоя парите!
Хайде, момчета. - Искате да ни убият на улицата?
Обирът е станал в Бизби. - Бътърфилд също иска да живее.
Защо дойдохте в Кънтеншън? - Всички имаме семейства.
Аз също имам семейство.
Той ще те изостави.
Тогава се измъквайте като нас, докато е време.
Ще се върне тук и ще те зареже.
Сега ти трябва да решиш
защо ти и синът ти трябва да умрете.
Защото компанията на Бътърфилд е загубила някакви пари?
Това ли бяха всичките?
Почти.
Ти си на ход, генерале.
Какво очакваш да ти каже? - Очаквам нещо разумно.
Нещо, което да ви спаси. Погледни, Дан!
Какво? Не искаш ли да ги видиш? - Скоро ще ги видя.
А ти ще погледнеш ли, хлапе? - Стой далеч от прозореца!
Хайде, погледни. Всички те са зверове.
Кампос в бара, Джаксън - задната врата.
Ще убият и теб, и баща ти, Уилям.
И то с усмивка на уста! Мисля, че го знаеш.
Кажи им да се махнат.
Защо да го правя? - Защото не си чак толкова лош.
Лош съм. - Ти ни спаси от индианците.
Спасих себе си. - Измъкна ни от тунелите.
Ако тогава имах пистолет, щях да стрелям по вас.
Не ти вярвам.
Нямаше да изкарам и 5 минути като главатар на тази банда,
ако не бях отвратително копеле.
Дан…
Не мога да го направя, Дан.
А ако аз не мога, и ти не трябва да го правиш.
Разумът е по-добър от смелостта.
Ако смяташ, че си поел задължение към железницата,
аз те освобождавам от него напълно официално.
Остана само ти, Дан. Ти и момчето ти.
Може би е прав, татко. Да си вървим у дома?
Тогава за какво умря Док Потър?
А Макелрой? - За да нахранят мравките.
Ще ти дам 200 долара, Дан. Още сега. Измъкни се оттук!
Откакто сме тръгнали, си мисля само за едно -
колко ми даде правителството за крака ми.
198 долара и 36 цента.
И най-странното е, че като се замисля,
всъщност не ми платиха, за да се измъкна.
Платиха ми, за да се измъкнат те.
Не бъркай миналото с настоящето.
Не, Уейд. Виждам света такъв, какъвто е.
Ако ще го заведеш до влака, аз ще ти помогна, татко.
Не. Г-н Бътърфилд ще те заведе у дома.
Няма да ходя никъде! Ще остана с теб.
Ще се скриете в стаята отсреща и ще изчакате да тръгнем.
Обещавам, че ще го заведа в Бизби.
Ще ми обещаете и много повече, г-н Бътърфилд.
Искам вашите гаранции, че Холандер и хората му
никога вече няма да стъпят на моята земя.
И че ще пуснат водата ми.
Освен това ще дадете 1000 долара на жена ми.
Имате достатъчно пари.
Мога да обещая. Само го качи на влака.
Чу ли го? - Чух го.
Уилям…
Искам да занесеш това на майка си.
Искам да й кажеш, че то ми помогна
да постъпя, както е правилно.
Татко…
Не мога да те оставя.
Ще се върна един ден след теб. Освен ако не стане нещо.
А в такъв случай ще трябва мъж, който да пази семейството ни.
Аз знам, че ти ще го направиш, защото си станал достоен мъж.
Взел си най-доброто от мен, колкото и малко да е то.
Искам да запомниш, че баща ти реши
да съпроводи Бен Уейд до гарата, когато никой друг не искаше.
Колкото и да стискаш часовника, няма да спреш времето.
Не се плаши! Може и да успееш.
Чел ли си Библията, Дан?
Аз я прочетох навремето. Бях на 8 години.
Убиха баща ми за чаша уиски.
Мама каза, че се връщаме на Изток, за да започнем на чисто.
Тя ми даде Библията,
остави ме на гарата и ми каза да я прочета.
Каза, че отива за билети.
Направих това, което ми каза.
Прочетох Библията от кора до кора. Отне ми три дни.
Тя не се върна.
Време е.
Оттук до гарата има 800 метра, Дан.
Явно ще вървим пеш.
Късмет. - Какво?
Дан!
Благодаря. Тръгвай!
Може да не остане възможност да използваш револверите си, Чарли.
Би ли ми обяснил следващата част от плана си, Дан?
Не по черната шапка!
Стреляйте по краваря, тъпаци!
По краваря!
Чарли!
Шефе!
Хайде! Вратата!
Така…
Аз бях дотук, Дан.
Ще те кача на влака, Уейд. - Проклет инат!
Момчето ти си тръгна, герой. Вече никой не те гледа.
Единият ти крак още е здрав. Защо не се прибереш вкъщи?
Чарли!
Чарли Принс! - Да, шефе?
Не стреляйте! Излизам.
Никога не съм бил герой, Уейд.
Участвах само в една битка и тогава отстъпвахме.
Един от нашите простреля крака ми.
Опитай се да разкажеш тази история на сина си
и виж как ще те погледне.
Шефе!
Добре, Дан.
Синко…
На покрива са! На покрива!
Шефе!
Шефе, залегни!
Ще успееш ли? - Да.
Разпръснете се!
Колко е часът?
Около 15:10. - Къде е влакът за Юма?
Сигурно закъснява. - С колко?
Не знам! Ще дойде, когато дойде.
Проклети влакове! Не можеш да разчиташ на тях, а?
И да знаеш, че не съм инат.
Моля?
Каза, че съм инат, защото карам семейството си да живее в ранчото.
Малкият ми син Марк…
Хвана туберкулоза, когато беше на 2 годинки.
Докторът каза, че ще умре, ако не отидем на сух климат.
Защо ми го казваш?
Не знам.
Просто исках да знаеш, че не съм инат.
Е, щом ще правим признания…
И преди съм бил в затвора в Юма.
Два пъти. И двата пъти избягах.
Първият вагон с плъзгащата се врата.
Ще излязат.
Сега!
Водя затворник за Юма.
Ти успя, Дан.
Не!
Татко!
За еднокрак кравар беше доста кораво копеле.
Бен!
Ти успя, татко.
Успя…
Качи го на влака.
Татко…
DVDRipped by WinZY Синхронизация за WAF: jjdj/21.05.2011 г.
Режисьор ДЖЕЙМС МАНГОЛД
По разказа на ЕЛМОР ЛЕОНАРД
Участваха РЪСЕЛ КРОУ
КРИСЧЪН БЕЙЛ
Оператор ФЕДОН ПАПАМИХАЕЛ
Музика МАРКО БЕЛТРАМИ
С участието на ПИТЪР ФОНДА
ГРЕТХЕН МОЛ
БЕН ФОСТЪР
ДАЛАС РОБЪРТС и др.