Otvori vrata! Otvori vrata!
Bože moj, pa šta je?
Ne znam šta se dogodilo. -Jesi li ok? Erin...
Sve u redu.
Izvolite, gospođice. Hvala.
Oh, oprostite. Gospođo, veoma mi je žao. Jeste li dobro?
Jeste li dobro?
Čekajte, ne ukrcavaju tamo još uvek.
Idemo!
Oprostite, izvinjavam se. Jeste li videli ovu ženu?
Mislim da ne. -Jeste li sigurni?
Da, prilično siguran. -Niste?
Dino. -Da, gospodine.
Momcii, jeste li videli ovu ženu?
Da li je plava, sa kratkom kosom možda? -Hvala.
Zaustavite autobus! Bostonska policija.
Izvinite me.
Hej! Zaustavite autobus! Otvorite!
Ljudi, zaustavićemo se na 15 minuta ovde u Sautportu.
Imate li sveže kafe?
Ovo je bljutavo, ima ukus na blato.
Ne znam šta bih vam rekao, gospođo. -Moraćete to da bacite.
To je etiopijska mlevena. -Nije...
Nikada u životu nisam probao etiopijsku kafu koja ima takav ukus.
To je etiopijska. Da. -To je etiopijska?
Samo onda blato za vas?
To bi bilo 97 centi.
Jedna manje.
Hvala -Hvala!
I volela bih da nas, znaš, odvedu do tog mesta...
Izvoli, Kevin. -Hvala.
Hej, je l' pratiš utakmicu? Patriotsi ih ubijaju.
Hej, dobili smo sigurnosni snimak sa autobuske stanice.
Želite da ih pogledam? -Ne, mogu ja.
U redu. Provedi se, prijatelju.
Vidimo se.
OK, koliko na tvojoj zabavi, tri? Ok.
Oprostite. -Da?
Je li vlasnik tu negde?
Ja sam vlasnik. Kako vam mogu pomoći?
Imate li možda slobodnih radnih mesta?
Pa, imali smo posla u poslednje vreme. Možda vas mogu ubaciti.
Nisam baš siguran. Imate li iskustva?
Tako mi je žao. Frenki!
Da, imam iskustva.
Neka sam proklet.
Nemoj kružiti oko stolova.
Nastoj da im čaše budu uvek pune. Zdravo, Meri En.
I pitaj ih da li im još nešto treba, ali nemoj ih pitati više puta.
Kada čuješ ovo zvono,
pokušaj da me pobediš u ovome više puta nego što sam ja tebe pobedio.
Savršena veličina za vas.
Ima drvene podove, neke obložene.
To je odlična lokacija u gradu.
Malo treba popraviti gore, ali ima mnogo potencijala.
Šta misliš?
Uzeću.
Džoš!
Dve noge na doku, neću ti opet ponavljati.
Zdravo. -Zdravo.
Da li su ti mama, i tata, ovde? -Ne, ali ja vam mogu pomoći.
Nešto tražite?
Pa kada već pitate. Imate li neku boju?
Pa, imamo ovu knjigu
u kojoj imate različite vrste boje.
Stvarno? Pa to je super. -A za šta vam treba boja?
Farbam kuhinjski pod.
Pod? -Zašto je to tako smešno?
Zato, jer se obično pod ne farba.
Obično se stavi tepih na njega.
Ma mislim malo da ulepšam prostor, pa...
I koja je vesela boja? Šta ja mogu da uradim? -Hm... žuta je.
Žuta? -Žuta. Boja sunca.
Ok, ta je vesela. Mislim da ste mi je upravo prodali. Dobro.
Mogu otići po neke uzorke. Ja sam Leksi.
Ok, Ja sam Kejti. -Ćao, Kejti.
Hvala.
Niže na tri. Jen', dva, tri.
Ja ću samo... Zgrabiću ostalo.
Šta, još uvek si ovde? -Aha.
Dopusti mi da... Dopusti mi da proverim.
Samo, ljudi su tu često samo u prolazu. Znaš?
To je kao neko stajalište. Deset minuta je obično dovoljno. U redu.
Sviđa mi se. -Da?
Našao sam!
Hvala. -Ne, ne, to nije za...
Farbate nešto?
Da, ona mora da ofarba podove u kuhinji.
Ah, ok.
Da, ih poneti kući? -Da, da, ponesite ih kući.
Izaberite boju pa ćemo vam je naručiti.
Hvala vam. -U redu je.
Hvala, Leksi. -Sve je u redu, izvolite.
Pirinač. Ah, Basmati, kralj pirinča. -Njam.
Dobro hvatanje.
Sijalica. -Tuna.
Tuna. -Sapun.
Sapun. -I to će biti 18 tačno.
Ok, hvala.
U redu, 20. -Kesa.
Dva dolara je vaš kusur. Imamo neke knjige. Besplatne su.
Ljudi ih samo ostave na godišnjem, pa...
Da. Možete uzeti knjigu.
U redu. Pa, hvala vam, Leksi.
Hvala tebi. -Doviđenja.
Uzmi knjigu.
Da, stvarno su dobre knjige. -Kako znaš?
Nisi pročitao ni jednu od njih.
Zdravo.
Želiš li da idem po Džoša? -Da, idi po Džoša. Može?
Džoš! -Kralj pirinča?
Hej, Medi. -Hej, Ret.
Kako smo? -Hej, Bas.
Hej. Jesi li ok?
Da, dobro sam. -Tražiš nekoga?
Da, baš tražim.
Imamo belu Hondu Sivik napolje, parkiranu na invalidskom mestu.
Da možda slučajno ne poznaješ vlasnika?
Sigurno ne. Ne mogu vam pomoći sa tim.
Imaš naš ručak?
Kejti! Dobila si šefovu narudžbinu?
Oprosti što je tako dugo trajalo. -Oh, nema uopšte problema.
Mogu pomoći? -Oh! Ooh.
Oh! Uh... Preplašili ste me.
Uh... Oprostite. Nisam imao nameru da njuškam.
Voleo bih da imam dobar izgovor, ali je samo čista znatiželja.
Ti si prvi komšija Nije me bilo godinama.
Da, moj agent za nekretnine je rekao da nisam imala bliske komšije.
Pa, znaš, nisam baš blizak prema gradskim standardima.
Usput, ja sam Džo.
Kejti. -Drago mi je da smo se upoznali.
Vidi, preselio sam se ovde iz istog razloga kao i ti.
Da imam malo mira, i tišine, pa ću to i dobiti ako bi samo...
Da, sviđa mi se činjenica da mogu čuti svoje misli.
Da, hvala ti.
Mislim, zar nije lepo biti tako daleko od sve te buke?
Mislim da to može biti ponekad zaglušujuće, tako da
je lepo upoznati nekoga ko ima slične sklonosti mojima.
Da. OK. -Pa, bilo je lepo upoznati te.
Da, tebe takođe. -Dole sam niz put ako ti išta zatreba.
Snažniji sam nego što izgledam. Pa ako upadneš u neku nevolju...
OK. -OK, oprosti još jednom.
U redu je. -Ok.
Sretno. -Hvala ti.
U redu.
Koliko ima odavde do Atlante?
Do Atlante? -Da.
Poprilično dosta. Na bih znao tačno. -Imaš sportski teren?
Idemo druže. Kupićeš tu kartu, ili šta?
A ne, neću kupiti kartu, ali ti mogu pomoći. Pomoći ću ti.
Možemo li da otvorimo još jedan prozor za mog prijatelja?
Lepo. Hvala ti.
Ok, dakle... -Cela severna strana.
Da. Dole u Atlanti. Šta se dogodilo u Atlanti?
I, gde želiš da ideš?
A gde možeš ići iz Atlante? -Bilo gde.
Atlanta je naše južno središte.
Odande su pravci za svaki grad u Americi.
Hej, sve ok? -Sranje.
Posao je postao malo teži, to je sve.
Hej. -Hej, Leksi.
Nisam godinama video tu decu. -Kako ste?
Tako brzo rastu. -Dobro.
Šta radiš? -Crtam.
A, da? Šta crtaš?
Ne znam još.
Hm. Izgleda kao... šargarepa.
Ne. -Ne?
Moraš ih dovesti da ih vidim sve, nedostaju mi.
Možda ovaj vikend, može? -Može.
Je li to vilin konjic?
Ne, to je leteća riba.
Trebate li vam kesa? -Ne, ne, hvala.
Ok.
Leteće riba. Sada je vidim. -Dakle, zdravo, Kejti.
Hej.
Vidimo se.
Hvala. -Zdravo.
Vidim da si pravi umetnik. Imaš plavu boju po celim rukama.
Ta glupa vrata. Koristi ona druga. Izaći ću kroz ova.
Ok. Vidimo se. Dođi da me posetiš. -Ok. Vidimo se.
Zdravo.
Hej, zdravo.
Ovaj, odabrao sam boje prema ovim uzorcima, bar tako mislim.
Možda uzmem nijansu limuna.
Ok. Farbaćeš ove podove u žuto?
Da, zašto da ne? -Sigurna si u to?
Da, naravno, veselo je. -To je dobra ideja. Ok.
Koliko?
Pa, verovatno oko četiri litre. -Četiri litre?
Da, četiri litre. -Ok, to bi bilo...
Znaš, naručiću sada. Nadajmo se da će stići do ponedeljka.
Super, hvala. -U redu. Nijansa limuna.
Tako je. Može.
Trebaće mi ime, i broj,
tako da mogu da te nazovem kada narudžbina stigne.
Ime mi je Kejti, i nemam broj. Navratiću u ponedeljak.
Ok. Ja sam Aleks tako da znaš koga moraš da tražiš kada dođeš.
Ovo je Rodžer. Obično smo uvek tu negde.
Pozdrav.
U redu. -To je sve?
To je sve.
Ok, super, zdravo.
Kada smo mi počeli da prodajemo boju?
Danas.
Oh, crtež izgleda dobro.
Hvala. Da li ti se sviđa?
Stvarno? -Da, mogu da napravim drugi.
A to je tako slatko. Hvala ti, sviđa mi se.
Daj zagrljaj. Hvala.
Hvala, prijatan dan. -I tebi.
Kejti! Čekaj.
Hej. -Hej
Možda ne želiš društvo, ali krenuo sam kući,
pa sam mislio da možemo zajedno.
Da, naravno. -Da? Super.
Odlično, sprečiće me da virim kroz tuđe prozore.
To je navika, i nameravam da prestanem.
To, i pucketanje žvakom. To je užasna navika.
Počeo sam u srednjoj školi, i... Šta si to dobio?
Oh, mala devojčica iz prodavnice, nacrtala je za mene.
Mislim da je to kćer vlasnika. -Oh.
To je leteća riba? Je l' da?
Da, tako je rekla.
Prelep dan, ha?
Volim svetlost koja dolazi kroz drveće.
Uvek sam sanjala da idem u Evropu,
i učim nove jezike, upoznajem nove ljude.
Jedem u Italiji.
Nikada nisam prešla Atlantik.
Siguran sam da hoćeš. Imaš još mnogo vremena.
Da.
Ok. Hvala na društvu.
Ništa. Vidimo se. -Zdravo.
Detektiv Tirni, bostonska policija. Da li ste videli ovu ženu?
Žao mi je detektive.
Jeste li videli ovu ženu?
Ne. Žao mi je.
Hej. -Zdravo.
Da li znate ovu ženu?
Ne, ne znam je. -Ne?
Nova je u komšiluku. -Je li?
Na plažu? Mislim da ne.
Vidim da provodiš dosta vremena sa Aleksom, i njegovom decom.
Da.
Pretpostavljam da si već čula šta se dogodilo njegovoj ženi?
Imala je rak.
Pre nekoliko godina. To je uništilo Aleksa.
Ove oluje će uskoro nestati odavde,
i svi ljudi će početi da dolaze na plažu,
tako da ćemo imati mnogo posla.
Kejti!
Stigla ti je boja.
Našao sam ovu dodatnu kantu iza. Mislio sam da možda želiš
da staviš to pre boje.
Pa mogla bih. Nisam se toga ni setila.
Samo da uzmem ključeve. Povešću te.
Ma ne treba, mogu sama. -Pešačićeš
celim putem sa tim kantama? -Da.
Jesi li...? -Da, u redu sam.
Šta radiš tamo?
Ništa.
Ništa? Pogledaj ruke, i usta.
Šta je to? -Ne znam.
To je Mark Tven. -Znam.
Deca ga vole.
Ne mogu da se žalim. Znaš, moglo je biti i gore.
Mogao je biti Slejer. Imam Slejera ovde.
Zašto ne bismo to slušali?
Ne, ovo je dobro. -Ok.
U redu.
Možeš to samo staviti tamo. -Mogu ti to...
Ne, ne, ne, stvarno, u redu je.
Hvala ti... samo... -O. Ostaviću to ovde.
Vidimo se. -Zdravo.
Da.
Hej, čekaj čekaj, imam
neke stvari koje ti mogu zatrebati.
Neke trake, brusni papir, i takve stvari.
Samo oblepi trakom, očisti pre nego što staviš zaštitnu boju... Ma znaš šta treba da uradiš.
Znam. -Hvala.
Da.
Sviđa mi se ova boja. Osvežava prostor.
Da, sviđa mi se.
Dakle, misliš li da ćeš ostati duže u gradu?
Pa, videću.
Ok, provedi se. -Hvala, Aleks.
Koga to imamo ovde?
Jesi li ovo ti ostavio ispred moje kuće sinoć?
Možda.
Ne mogu to da prihvatim.
Vidi, samo mi je zauzimalo prostor.
U redu je, zaista mi to ne koristi.
Znaš, ja samo...
Ne sviđa mi se što dolaziš usred noći u moju kuću.
I znam da je ovo lep gest, ali ne mogu to da prihvatim.
Tako da... -Ne razumem.
Nije to ništa, to je samo bicikl. -Znam.
Vidim da pešačiš tamo-'vamo. -Nisam to tražila,
i ne želim to, pa...
Čekaj, oprosti.
Znaš, inače kada neko nešto lepo učini za tebe,
kaže se hvala.
Sviđaju mi se zavese. -Mislim,
jedva znam ovog tipa, a on dolazi usred noći u moju kuću,
i kao samo ostavlja nešto. -Oh, Kejti, Kejti.
Vidi, znam da si našla mesto da se udaljiš što više od ljudi,
ali moraš prihvatiti da
ako misliš da živiš ovde, ljudi ti jednostavno poklanjaju stvari.
To znači i stvari koje ti ne trebaju, i koje ne želiš.
Veruj mi, nema skrivenih motiva. -Ne, jer kada je staviš...
I ponekad samo nešto ostavimo u dvorištu.
Samo ne želim ništa da mu dugujem.
To je bicikl, nije bubreg.
Znači, misliš da sam malo preterala?
Mislim da jesi malo.
Dobro, možda i jesam preterala. -Hvala ti.
Malo.
Gledaj Kejti, super je kada ti život pruži novu šansu.
Hej, Aleks.
Dakle, bio si u pravu.
U pravu? U vezi čega?
Mogla sam barem da ti zahvalim.
Za bicikl.
Oprosti, stvarno sam bio grub, i... -Ne, ne, ne, bila je to moja greška.
Trebao sam da te pitam pre nego što sam to uradio.
Autobus je ovde!
Ne brini, neće se ponoviti.
Hej. -Hej, kako si?
Gde je kupatilo? -Pravo napred.
Oh, hvala. -Zdravo, Kejti.
Hej. -Imate li kokice?
Kokice negde? -Kokice, tamo su.
Ne! -Džoš!
Džoš!
Udario sam se u glavu! -Znam, znam!
Aleks, je li dobro?
Stavi ga oko merdevina. -Leksi.
Jesi li ok? Dobro je, dobro je.
Dobro je. -Udario sam se u glavu!
Evo ga.
Jesi li ok?
Samo ostani iza.
Kako si? Jesi li dobro?
Dobro si, dobro si. Dođi.
Stani. Prestani.
Dobro sam.
Kejti! -Pazi gde hodaš.
Hvala.
Pazi kako hodaš.
Naravno.
Zaboravila si nešto?
Zaboravila si svoj bicikl!
Kejti!
Vidiš, nije tako strašno.
Hej, Džo!
Hej, pregledao sam ovaj Lampkin slučaj, i...
Nisam to tražio od tebe. Ko te je to zamolio?
Znaš kako to izgleda? Izgleda da njegov alibi može da oslabi.
Ok, dobro.
Poručnik je potpisao, kancelarija javnog tužioca je potpisala.
Ovaj slučaj je zatvoren. Imam otvorene slučajeve da rešavam.
Mislim, čovek ima troje male dece, i mislim,
iako postoji i mala šansa da je nevin...
O, Bože, zar nemaš ženu, ili nekoga
koga možeš kod kuće da iritiraš?
Vidi, niko nije nevin.
Niko.
Nije me briga da li ju je on ubio. Bio je tamo. Zna šta se dogodilo.
Nisam njegov sudija. Nisam njegova porota. Nisam njegov Stvoritelj.
Naš posao je da ga privedemo, posao drugih je da ga izbave.
Aleks, gužve će biti ogromne, moramo se proširiti.
Svake godine gužve postaju veće, i svake godine me zoveš,
i ludiš kako moramo povećati ponudu.
Ne znam čoveče koliko se možemo proširiti.
Ne paničim.
Gradska većnica je zvala, i rekli su da očekuju oko 100.000 ljudi.
E, pa to su velike gradske brojke, tako da moramo pružiti veći gradski šou.
Imam ovu novu brošuru koju želim da pogledaš.
Ne, ne, ne, Video sam brošuru. U redu?
Ne, nisi video novu. Ali to nije poenta. Poenta je da...
Tata, gde idemo? -Sačekaj. Za minut, dušo.
Hej, Maligan, tvoji momci su rođeni glupi, ili si ih takve napravio?
Začepi, Luter.
Staću sledeće nedelje. -Super. Odlično. Kada?
Ne, ne, ne... -Kejti!
Hej. -Hej, sačekaj sekundu.
Šta je? -Možeš li da ideš na plažu sa nama?
Leksi. Ona nije... -Ne znam.
Mi idemo na plažu. -Da, vidim.
Trebam je da dođe odmah!
Leksi, ona ne ide sa nama.
Želim da i ona ide! -Zapravo, to zvuči primamljivo.
Stvarno? -Da.
Šta kažete? -Da!
-Ok. U redu, ok. -Aleks.
Moram da idem. Prekida se veza. -Ne, Aleks, ne spuštaj mi slušalicu.
Čekaj...
Spustio je.
Pogledaj Roksi. -Roksi.
Mislim da je ova Roksi. Sviđa ti se ova?
Da. -Da?
Da. Da. -Da, uradimo to?
Ti si dobar kupac. -Slažeš se sa ovim?
Sa čim? -Kejti ide na plažu sa nama.
Da, mislim da se slažem.
A ti?
Pomalo je čudno.
Poravnajte ga.
Poravnajte.
Oh! -U redu, fotografišimo se.
Pogledaj gore. Džoš, pogledaj.
U redu, vas dvoje. Idemo, fotografišimo se.
Može.
Može, slikajmo se ovde.
Jedan, dva...
Hvala ti.
Ok, Jedan, dva, tri.
Daj, vrati to! -Ne, završio si.
Ulovio sam jednu. Ulovio je jednu -O, Bože!
Šta si dobio?
Ah! Baterija mi je gotova, sačekaj sekundu.
Ispraznila mi se baterija. -Ajoj, ne.
Šta se dogodilo sa ribom?
Ne znam.
Kako to misliš, ne znaš?
Samo jedanput, mogu li dobiti sliku tebe sa ribom?
Zašto uvek moraš da slikaš?
Ne znam, Džoš, jer želim da se sećam ovih stvari, eto zašto.
Probaj da se sećaš bez fotoaparata.
Šta da radim sa Džošom?
On me testira.
Misliš da je to samo faza?
Nadam se.
Ne, vidim kako pritiska tvoje dugme.
Džoš je bio mali, ali seća je se. Znaš?
Leksi se seća njenog lika, i...
Samo, postoji razlika.
Znaš?
Jesi li probao da pričaš sa njim?
Trenutno, ne znam šta bih mu rekao.
Ovo si dobro uradio.
I, zašto Sautport?
Jer izgleda ovako. Samo čisto, prazno platno.
Počinješ ispočetka.
Pa, tako nekako.
Nekako sam samo
tražila promjenu.
Oduvek sam htela da živim u malom gradiću, pa...
Pa, našla si ga.
Prilično je mali.
Da, ponekad i premiran, ako mene pitaš.
Pa, trava je uvek zelenija, dakle... -Da, ali je lepo. Svideće ti se.
Ostaješ, ili si samo u prolazu, koja je tvoja priča?
Koliko pitanja.
Samo sam znatiželjan.
Šta je sa tobom?
Jesi li odavde? -Iz Vilmingtona.
Nekada smo dolazili ovde kada sam bio dete.
Ostali bismo nekoliko nedelja, uživao sam.
Moj ujak Rodžer, tip sa kojim radim u prodavnici.
Da. Radio sam sa njim nekoliko nedelja
preko ljeta,
i kada smo trebali da dobijemo dete
činilo se kao pravo mesto za život.
Zločesti Džoš ruši moj dvorac!
Ne!
Jedan, dva, tri!
Sada napravimo svi Džošovu facu.
Spremni? -Jesi li spreman?
Jedan, dva, tri.
Dakle, evo nas.
Hvala što si išla. -Predivno sam se provela.
Bilo je zabavno. -Hvala ti.
U redu. -U redu.
Pa, laku noć. -I tebi.
Hej, da, zaboravio sam da te pitam. Kako su ti ispali podovi?
Želiš li da vidiš?
Može.
Vau, vidi ti to.
Nisam baš bio siguran oko žute, ali izgleda prilično dobro.
Da, hvala ti.
Zahvaljujući tvojoj zaštitnoj boji, i Leksinom oštrom oku.
Da. Mislim da je upalilo.
Izgleda da tvojim zidovima treba malo...
Isuse! -O, moj Bože.
Jesi li dobro?
Oprosti što se smejem. Jesi li dobro?
Do đavola, šta se ovde dogodilo?
Oprosti, trebala sam ti reći za to. -Upravo sam napravio ogromnu rupu na tvom podu.
Rupa je bila tu. Znači dobro si. -Mogu ovo da popravim.
Imam... -Dobro si, je l' da?
Imam čekić, eksere u kamionetu.
Dobro si, dobro si. -Treba mi dva minute da...
Aleks, to je... -Ne želiš da ostaviš divovsku rupu...
Ok. Ovde. -Pa...
Dakle... -U redu.
Dobro sam. Obećavam. -Idem.
Zdravo, Džoš.
Zdravo. -Zabavio sam se.
To je to??
Šta je sa manirima? -Dobar je on, dobar.
Umoran je.
Hvala još jednom, bilo je zabavno.
Hej, i drugi put.
Mislim da su se više zabavili sa tobom, nego sa mnom.
Vozi sigurno.
Zdravo.
Oprezno tamo.
Znaš, ako padneš, to neće biti ničija krivica, nego tvoja.
Dosta je zlato. Imaš već dosta tih.
Uđite. -Izvinite me gospođo. Gospođo.
Ja sam opet.
Mogu li da uđem na trenutak?
Zapravo, sada je nezgodno vreme.
Vreme je da moj muž ide da spava. Den, idi da spavaš.
Razumem. Žao mi je što vam dosađujem.
Moram samo da vas pitam nekoliko pitanja.
Odgovorila sam vam na sva pitanja poslednji put.
Stvarno ne razumem šta želite da kažem.
To je samo trenutak vašeg vremena. -Hoćeš li da doneseš neke trešnje?
Ne, dragi, neće. Ne. -Ne, gospodine. Hvala vam.
Prijatan dan.
Evo jedne.
Hej, Kejti! Dođi ovde i probaj i ti.
Ne, zapravo ne znam šta treba da radim, pa...
Dođi, možeš ti to. -Dođi, lako je.
To je tradicija. -Ok. Šta treba da uradim?
Kada ugledaš ribu, upecaš je.
Ja... Ja pecam ribu. Ok, lako. -Da.
Ja sam tvoje oči. -Kako da...?
Eno tamo jedne.
Zgrabi je! -Vidiš je? Ok, samo je upecaj. Ok?
Ok, Ok, imam je, imam je.
Opa! O, sranje, imam je!
Šta je to?
To je poklon.
To je da ti zahvalim. -Šta...?
Jesi li je stvarno ti ulovila? -Sa kopljem.
Pogodila ju je.
Pogodila sam? Pogodila sam. -Pogodila si.
Džoš, pogledaj ovo.
Pogodila ga je. -Kul.
To je odvratno. -To je...
Ali znaš šta? Ne mogu to da prihvatim.
Moraćeš da prestaneš da radiš lepe stvari za mene.
Znaš,
možeš jednostavno reći hvala.
Ok, hvala ti za ribu.
Staviću je u frižider. -Dobro.
U redu.
Je li Džoš već otišao?
Da, odvešću te na fudbal dušo. Idi uzmi ranac.
Ok. -Hej, Leksi.
Hej.
Šta je sa mojom užinom?
Doneću ti narandže. Važi? -Ok.
Pa, moraćeš da mi javiš kakva je bila riba.
Oh, sigurna sam da će biti odlična. Verovatno ću je večeras izroštiljati.
A, da, neka. -Mm-hm.
Ne znam kako se roštilja list, ali verovatno ti znaš.
Ma to ti je jednostavno. -A, da?
Volim da idem na pecanje u mom kanuu.
Jesi li nekada išla na reku sa kanuom?
Kanuom, jesi li ikada bila? -Kanu?
Pa, ne. -Ja to volim.
I gde odeš?
U holandski zaliv.
Holandski zaliv, mnogo aligatora je tamo. Draži mi je Valdenski zaliv.
Taman imam novi kanu.
Uglavnom to je...
Nije baš najuzbudljivije mesto na svetu, ali je prelepo tamo.
Znaš? -Da.
Hej, mislim da ovde imam sve što mi treba.
Ispljuni ga. Završi sa tim, hoćeš li?
Želiš li da ideš na kanu sa mnom? -Nema cene na njemu. Koliko je?
Da, želim.
Stvarno? -Da.
Sutra? -Sutra je super.
Ok.
Trebali bismo da se vratimo oko 6-7. Imamo mnogo hrane u frižideru.
Kao što znaš, klinci se neće stideti da kažu šta ne vole.
Kiša će. To znaš? -Šta?
Neće padati kiša. Proverio sam prognozu.
Kažu 5% da će padati kiša.
Pa, dobro, prognoza greši.
Imaju instrumente za ovo.
Dopler, Super Dopler, i sva ostala sranja.
Imaš artritis na kolenu.
Steže se, znači da će padati kiša.
Ne treba mi Dopler, ili Super Dopler, da to shvatim.
Neće padati kiša.
Tako je predivno. -Da.
Ovo je verovatno moje najdraže mesto na celom svetu.
Jesi li dolazio ovde sa svojom ženom?
Jesam.
Da li vreme leči rane?
Da.
Na početku sam izbegavao sva mesta na koja smo išli zajedno.
Pokušavao sam da zaboravim, hteo sam da ostavim sve iza sebe.
Pokušavao sam... Znaš? Samo da krenem napred.
Ali jednostavno nije išlo.
I shvatio sam da,
ako ja ne mislim na nju, ko će?
Razumeš? A ona to nije zaslužila.
Bila je izuzetna žena, i voleo sam je,
i želim da moja deca to znaju.
Želim da je upoznaju.
Tako da... ne znam... samo sam...
Samo smo se čuvali.
Igrali se mame, i tate, što je zanimljivo.
Nastojali smo da držimo to sve zajedno.
Ali danas sa tobom, ovde, ovo je verovatno prvi put da sam pogledao gore.
Dan je savršen.
Jesi li osetio to?
Nisam.
Dobro.
Ovo je samo prolazna kiša. Proći će za minut.
Da, samo mala. -Idemo tamo.
Dovoljno smo udaljeni. Bićemo dobro.
Jesi li čuo to? -Dobro nam je tu ispod.
Ok!
Znaš šta?
Imam bolju ideju. Jesi li gladna?
Jesam. Ok. -Ok. U redu.
Dođi.
O, moj Bože!
Dođi.
Dobar dan. Kako smo?
Želiš li samo tako sesti tu? -Možemo li se smestiti?
Imam prijatelja koji se vraća iz Šarlota.
Trebao bi da nas pokupi na povratku nazad,
ali se ne javlja na mobilni, pa...
Ma dobro, nema žurbe.
Mislim, sretna sam ovde.
Dakle... -Da?
Da.
To je veliko istraživanje. O tome je cela ova knjiga,
Oduvek su me zadivljavale gorile, možda i najsnažnije životinje na planetu.
Primati, uglavnom. -Da.
Ne jedu meso. -Voće, i povrće.
Uglavnom jedu kelj.
Da, kelj je odličan za telo.
Ima li proteina u kelju, ili samo...?
Sigurno ima. -Odakle dolazi snaga?
Mora... Mora biti genetski. -Genetski je, ali...
Osim toga, šta ćeš jesti? Voće, povrće, mahunaste plodove...
pretpostavljam da će Ret biti ovde uskoro. Trebao bih da namestim...
Baš se ispraznilo.
Idem da vidim mogu li pronaći nekog. -Usput, hvala ti.
Nema na čemu.
Halo?
Ova pesma je lepa.
Idemo ovuda.
Šta je ovo?
Pa, hvala ti. -Nema na čemu.
Kakav mi je šešir? -Vrlo lep.
Hvala ti.
Udalji se od devojke!
U redu je, u redu je, to je samo Ret.
Dođi.
To je samo moj prijatelj.
Baš imamo ružnu kišnu sezonu.
Ne znam šta ćemo učiniti ako i dalje nastavi ovako da pada.
Šta to znači, vatromet se gasi?
Nema šanse prijatelju. šou ide dalje.
Ovde imamo vatromet od kada znam za sebe.
Najveći događaj na istočnoj obali.
Stvarno? -Da.
To j malo preterano. -E, ja ne mislim tako.
Možda treći ispod Severne Karoline.
Oh, sranje. -Bože.
Sereš. Ko to radi bolje od nas? Daj!
To je odgovor. Hvala. -Niko to ne radi bolje od nas, policajče.
Niko, mi smo najbolji. -Jesmo.
Kraj puta, svi napolje.
Poprilično je izolovano ovde.
Imam komšije. Nisu mnogo udaljeni.
Oh.
Bilo mi je zadovoljstvo, gospođo.
U redu. -Ok.
Laku noć. Hvala ti -Oh...
Dođi ovamo.
Ćuti.
Hvala. -Imaš je, prijatelju.
Vidimo se sutra. -Nego šta.
Pričaćemo o vatrometu. -Da, hoćemo.
Pretpostavljam da je tvoja umetnica pametnija od nas obojice.
Tata? Gde si bio?
Zabavljao sam se.
Zašto su još uvek budni?
Verovatno zbog previše slatkiša.
Hej, momci.
Gde si bio?
Žao mi je što kasnim, dušo.
Jednostavno sam zapeo u oluji,
i nisam očekivao da ću se ovoliko zadržati. Ok?
Ali nisi bio tu da me uspavaš.
Znam.
Ali sada sam ovde. Mogu te sada uspavati.
Može. Nedostajao si mi.
Jesam? I ti si meni.
Ti si meni više.
Nema šanse. Nije moguće.
Moguće je.
Laku noć.
Tata! Šta radiš gore?
To je mamino mesto!
Evo me. Sačekaj.
Ne bi trebao biti gore.
Znam. Znam.
Vidi, znam da je to mamino mesto.
I uvek će biti njeno.
Nije baš da ti je stalo.
Hej. Hej... Daj druže, dajem sve od sebe. U redu?
To je mamino mesto. -Znam da je mamino mesto.
Hvala ti za sve.
Oh, dete moje, nema na čemu.
Samo me nazovi kada dođeš negde na sigurno. Ok?
Obećavaš? Uzmi ovo.
Budi pažljiva.
Hej, ja sam.
Znam da sam odavno trebala da nazovem,
ali samo sam htela da ti javim da sam...
Da sam na sigurnom.
To je vaš rukopis.
Sada me lažete, gospođo Feldman.
Rekli ste mi da je ne poznajete, ali to nije tako, je l' da?
Otvorite vrata, moraćemo malo da popričamo.
Otvoriću vrata kada dobijete nalog.
Dobro, ne idite nigde, vratiću se sa nalogom.
Ovde sam zbog narudžbine
Ne želim da upadneš u nevolje.
Došao sam da te vidim, jer...
Moram da idem. Dobro, prestani da se zezaš, i vrati se na posao.
Vidimo se večeras! -Zdravo!
Proveli smo sate pričajući na večeri sinoć.
Nisam se tako dobro zabavila već veoma dugo vremena.
Hm, kada se setim da je sve započelo sa biciklom.
Mislila sam da si rekla da je to samo južnjački gest.
Ah, da. Lagala sam. Napravio je prvi korak.
Šta?
Znaš, neke ljude treba samo malo pogurati.
Mogu ti reći da ne bih došla do toga sama.
Da, sretna si, jer je uspelo. -Da.
Želiš li nešto? -Ne, ne. U redu sam.
Dakle, popravila sam pod.
Šta, stvarno? -Da.
Ako želiš, možeš da proveriš.
Može.
Ok.
-Ok.
Ejndžel organizuje vatromet. -Oh.
Ne, lepi su, ne koštaju mnogo.
Imaju crvene, bele, i plave, ovi će ti se sigurno svideti.
Mislim da bismo njih trebali da uzmemo ove godine. Pogledaj.
Patrola je poslala ova dokumenta da ih potpišete, šefe.
U redu. Ovo je dobro. Uglavnom... Oh, znaš šta?
Možemo uzeti ove... Koji su drugi?
Crne mačke, vazdušni fenomeni, ili Zviždeći Diksiji.
Zviždeći Diksi? Mislim, oni stvarno pevuše "Diksi". Kako je to kul, ha?
Ne, stvarno je. Gde sam to ostavio?
U kanuu. -Do đavola, imaš pravo.
Čekaj, čekaj, čekaj.
Aleks, dozvoli da ovo uradim za tebe.
Bas, gde si to ostavio? -U kanuu.
Ret, moram... zaboravio sam nešto kod kuće.
Šta? -Vraćam se za minut.
Hej, hej...
Znam, znam, znam.
Kevin, možeš li doći u kancelariju?
Da ali sam usred nečega... -Odmah!
U redu, vidimo se kasnije, Kejti. -Ok, vidimo se sutra, Frenki.
Erin?
Šta je ovo, neka šala?
Šta je ovo?
Ne znam. -Ne znaš?
"Specijalno izveštaj, tražena osoba,
osumnjičeni ubica prvo stepna. Erin Tirni"?
Koga si ubila? -Ne, nije ono što misliš.
Zašto mi onda ne kažeš šta bih trebao da mislim?
Zato, jer vidim tvoju sliku na poternici koja kaže da si osumnjičena za ubistvo?
Tvoje ime je Erin.
Erin.
Molim te Aleks, dopusti da ti objasnim. -Verovao sam ti.
Pustio sam te u naše živote, za Boga miloga, u život moje dece.
Oni su ti verovali. Šta bih, do đavola, trebao da kažem mojoj deci?
Da sam bila glupa, bila sam glupa mlada devojka
koja je uletela u vezu sa pogrešnim muškarcem.
Kako da ja to poverujem? -Koji me je povredio.
Kako da poverujem išta što dolazi iz tvojih usta?
Ni ne znam tvoje pravo ime, za ime Boga.
Tako mi je žao. Žao mi je što ti nisam rekla.
Poslednja stvar koju sam htela je da nekoga povredim.
Trebaš da ideš. -Posebno ti.
Moraš da ideš. Moraš da ideš pre nego što ovo Ret vidi.
Šta ima, šefe?
Ti reci meni.
Šta je ovo?
To... To nije ono što misliš.
Reci mi šta je onda.
Šta je u tvojoj flaši od vode?
Tvoja flaša vode. Nosiš je sa sobom gde god ideš. Šta je u njoj?
Voda. -A, da? Daj mi je.
Zašto?
Od sada, suspendovan si bez plate, očekuj internu reviziju.
Predaj mi svoju značku, i pištolj.
Nemojte značku, šefe.
Imaš li imalo pojma koliko si zakona prekršio?
Hej, gospođice Kejti!
Znaš? Znao sam da si lud, ali nisam znao da si tako glup.
Moram je pronaći. -To se ne radi ovako.
Znaš to! Znaš to!
Treba mi tvoja značka, i pištolj.
Moram je naći, Džim.
Kevine, izdao si međunarodnu poternicu.
Ona nije ubica, za ime Boga, ona je tvoja, prokleta, žena.
Nešto odlično miriše.
Hej, došao si ranije.
Oh, ubijaš me.
Kako ti je prošao dan? -Umorno, znojavo, vruće, užasno.
Dražesno. Za šta je ovo?
Za šta je? Zar mi treba povod da poklonim mojoj ženi dar?
Predivno je. Hvala ti. -Sviđa ti se?
Da. Stvarno je prelepo.
Mogu li? -Naravno.
Ovo je najbolja pita koju sam ikada probao.
Stvarno? To mi je novi recept.
Tako je dobra. Taaako dobra.
Hvala ti. Jesi li završio?
Da.
Misliš da sam završio?
Ne, samo sam htela da ti stavim još.
Nešto si htela da kažeš, reci.
Nemam šta da kažem.
Imaš taj pogled.
Nemam nikakav pogled.
Šta želiš od mene?
Ništa. Ne želim ništa.
Koliko puta moraš ćuti da mi je žao?
Ne želiš da me pustiš da se odmorim.
Svakog trenutka svakoga dana želiš da ti se izvinjavam. Činiš me...
Ne, u redu je, obećavam. U redu je.
Staviću kafu.
Misliš da možeš otići od mene? -Ne.
Ha?
Kevin! -Šta želiš od mene, dušo?
Dajem ti sve! Sve!
Prestani, molim te! Kevin! Prestani, molim te!
Šta želiš od mene, ha? -Molim te, molim te, molim te...
Ne!
Prestani, molim te!
Ne!
Slušaj me! Slušaj me.
Znaš da te volim. -Prestani!
Dao sam ti ogrlicu sa razlogom, dušo. Zašto me teraš da ovo radim?
Prestani da se opireš! Prestani da se opireš! -Kevin!
Toliko te volim, a ti želiš da odeš od mene?
Kejti, šta se događa? -Moram da odem odavde.
Ovde sam predugo.
Čekaj, o čemu pričaš? Tek si došla.
To je tačno ono čega sam se bojala, Džo.
Stvari koja sam uradila... Ne mogu da ostanem.
Ok, Kejti, probaj da se smiriš. Ok? Možemo to da rešimo. U redu?
Čekaj, zna li Aleks da odlaziš?
Šta misliš, ko mi je rekao da idem?
Aleks ne želi više ništa da ima sa mnom.
I iskreno, ne krivim ga.
Vidi, Kejti, ako sada odeš, biraš lakši put.
Lakši put? Ti misliš da je ovo meni lako?
Očigledno me ne poznaješ.
Kejti, ovde imaš ljude kojima je stalo do tebe.
Mislim da treba da ostaneš, i suočiš se sa tim, šta god da je.
Suočiti se kao što se ti suočavaš?
Molim?
Daj, Džo. Znaš da si zaglavila ovde, i to bez razloga.
Ja barem znam kada mi je vreme da odem.
Da, imaš pravo, Kejti.
Ali neki od nas nemaju taj izbor.
Sretno, Kejti.
Kejti!
Izvinite me.
Oprostite. Kejti!
Kejti! Hej.
Aleks. -Vidi...
Ne mogu. - ... Žao mi je.
Žao mi je.
Tako mi je žao... Molim te, samo...
Samo ostani.
Ne. Bio si u pravu.
Moram da idem.
On će me naći. Naći će nas. -Vau, čekaj. Samo mi reci istinu.
Samo mi reci šta se dogodilo, i ako si u nevolji,
možemo uključiti policiju. Mogu se da obratim Retu.
Ne razumeš, Aleks, on je policajac.
Moj muž je policajac u Bostonu. Zato je i mogao da uradi sve te stvari.
Ne zanima me. U redu? Neću mu dozvoliti da te opet povredi.
Neću mu dozvoliti da te više povredi.
Nije ni važno.
Na mogu te uplesti u to. Ne mogu tvoju porodicu uplesti u to.
On će uvek biti tamo.
On ne prestaje. -Kejti. Poslušaj me.
Zaljubljen sam u tebe.
I, ako ostaneš, obećavam ti
da ne postoji sigurnije mesto na svetu od ovog pored mene.
Bože, tako se bojim.
Znam da se bojiš, ali ne moraš.
Ne moraš se bojati.
Volim te.
Molim te, ostani.
Subota, 02:03
Hej, Ma, Endi je. Nazovi me.
Nedjelja, 09:00
Hej, Erni je, zovem iz Bafala...
Ponedeljak, 11:47
Hej, ja sam.
Znam da sam već odavno trebala da nazovem,
ali samo sam htela da ti kažem
da sam na sigurnom.
Dobar dan. Dobili ste Ivanovu riblju zalogajnicu,
Sautportovu najfiniju kafanu.
Otvoreni smo od utorka do nedelje, od 10 do 10,
a nalazimo se na adresi Jaht Basin 631, pored pržionice.
Ako želite da ostavite poruku za Medi, sačekajte signal.
Hvala!
Jednostavno postaneš mračan, kao
da je život upravo ispijen iz tebe.
I osećaš se tako bezvredno, kao da ne postoji nikakav smisao.
I jednostavno sam zaglavila sa njim sve to vreme.
Zato, jer nije njgova krivica. Moja je.
I u potpunosti si sam.
U redu je.
Sada si dobro.
Nikada nisam zapravo pričala o tome.
Tako mi je drago da si tu.
I meni je.
Sve će biti dobro.
Da.
Hej! -Hej!
Hoćeš li da mi pomogneš da unesem ovo?
Hvala prijatelju. Cenim to.
Slušaj,
ako je problem da je ovde...
Želim da... -Ne, u redu je.
Ozbiljno, sve je u redu.
Sviđa mi se.
Sviđa ti se? -Da.
Pa, i meni se sviđa takođe.
Znam da ti se sviđa.
Znaš? -Da.
Treba li ti pomoć?
To je sve?
Malo si premala da vodiš prodavnicu.
Moj tata je vodi. Ja samo pomažem. -Da?
Gde ti je tata? -Nije blizu.
Dobro. Kako se zoveš? -Leksi.
Leksi, Ja sam policajac. Ok?
I prošao sam dalek put kako bih bio ovde danas,
i voleo bih ako mogu da popričam sa nekim malo višim.
Ok?
Gde ti je uniforma?
Uniforma? -Da.
Ja sam detektiv. Znaš li šta je detektiv, Leksi?
Ne. -Ne?
Pa, detektivi love loše ljude. To ja radim.
Takođe, tražim nestale ljude.
To radim ovde, Leksi. Tražim jednu nestalu osobu.
Pa, sada,
jesi li videla ovu ženu?
Nisam.
Sigurna si? -Sigurna sam.
Ne bi lagala policajca, je l' tako?
Ne.
Ok. Ok.
Koliko je to? - $1.50.
$1.50.
Dva dolara.
Hvala. -Zadrži ostatak.
Doviđenja.
Spremna?
Oh! Postaješ veća!
Da li policajci uvek nose uniforme?
Siguran sam da ih skinu kada dođu kući.
Hej, momci. -Hej!
Sretan praznik. -Vidi koga to imamo ovde!
Hej, Leksi! -Uhvati je!
Vatromet počinje u 9. Trebao bih da se vratim odmah posle toga.
U redu? -Mogu li da idem sa tobom?
Želiš da ideš? -Da, želim da idem.
Ok, obuj cipele. -Ok.
Vau.
Hej, ako Leksi bude boleo stomak, obično čaj od kamilice pomaže.
Imamo ga u prodavnici. -Imam ga.
U redu. Sigurno si ok? -Dobro smo.
Imaš ga? -Aleks.
Dobro, dobro. Idemo, mali. -Čuvajte se, i zabavite.
Želiš li da se trkaš?
Hej, vidi ko se pojavio.
Hej, Džoš, čoveče. Imamo mnogo soba.
U redu, sačekaj prijatelju. Pusti me da uđem prvi.
Dobro.
U redu! -Stavi ovo.
Spreman za veliku noć? Hoćeš da digneš nešto u vazduh, i budeš muškarac?
Dobro, uradimo ovo, momci.
Džoš, nema pijenja, ni pušenja. Jasno?
Jasno.
Nećeš se penjati, je l' da?
Osećaš li se bolje? -Aha.
Ok, idemo! -Spremni?
U redu, zagrejani smo! -Pali!
Oh, evo ga cenjeni Anđeoski kolač. -Šta sam ti rekao prijatelju?
Anđeoski kolač! -Tvoj cenjeni Anđeoski kolač!
Kejti?
Hej.
Samo želim da se izvinim
za ono što sam rekla ranije. -On je ovde.
Ko je ovde? -Znaš ko.
Ošišala si se.
Kevin. -Izgleda dobro.
Izgleda stvarno dobro.
Hvala.
Našao sam te.
Našao sam te. Nedostajala si mi, dušo.
Šta radiš ovde?
Samo želim da razgovaram. Znaš? Ja samo
želim da razgovaram sa tobom kao nekada.
Znali smo da pričamo o svemu. Sećaš li se?
Ili ničemu, nije važno. Samo smo pričali.
Toliko mi nedostaješ, dušo. -U redu, razgovarajmo.
Ovde. -Ok.
O čemu želiš da razgovaraš?
Želiš da se vratiš kući?
Ja jesam kod kuće.
Šta? Ovde?
Sa njim?
Ha?
Video sam vas danas.
On te ne poznaje kao što te ja poznajem.
On te ne voli kao ja. -Ne, ne voli.
Želiš li da odem? Je li u tome stvar?
Da. Idi.
Ne, vidiš, ti meni ne govoriš šta da radim.
Povredio si me.
Znam -Nastavljaš da me povređuješ.
Znam. -Moraš otići odmah.
Odmah.
Grešiš.
Ne, ne grešim.
Preplašila si me na smrt, Leks. -Ali htela sam da vidim vatromet.
Znam, ali ćemo ga gledati odozgo. Ok?
Ne želim.
U redu, ovo je sigurnije.
Moraš ostati ovde, Ok, Leksi?
Ok.
Evo.
Sve je Ok. Ok? -Ok.
Biću dole.
Hajde Aleks, hajde.
Bože moj.
Tako mi je žao. Tako mi je žao.
Drago mi je da si me našao.
Odvedi me kući. Odvedi me kući.
Šta radiš?
Želim da te odvedem kući.
Odvedi me kući.
Ne, Leksi! Leksi!
Pazi Džoša!
Leksi! Leksi!
Kejti!
Leksi!
Tata! -Leksi!
Drži se! Drži se!
Drži se Leksi!
Dušo, ovde sam. Ovde sam.
Udali se, udalji se za mene, zlato.
Dao sam ti sve!
U redu. Drži se.
U redu. Sedi ovde,
sedi tu.
Kejti!
Ne!
Leksi!
Dođi. Moraš da skočiš.
Moraš da skočiš. Možeš ti to! Dođi.
Dođi, zlato, dođi. Dođi, dušo.
Jedan, dva, tri, dođi!
Molim te.
Video sam te.
Tako mi je žao, dušo.
Ne. Ne! Ne!
Leksi.
Jesi li dobro? -Jesi li dobro?
Tako mi je žao. -Jesi li dobro?
Jesi li dobro? Jesi li dobro? Jesi li dobro?
Dobro je, dobro je.
Dobro si.
Ok.
Dođi.
Hej, druže. Hej, hej, hej, hej...
Otišao je. -Znam da je otišao.
Znam da je otišao, ali ovo ćemo renovirati, kao što je bilo pre. U redu?
Nedostaje mi.
Nedostaje mi mama.
I meni nedostaje, druže.
Uvek će mi nedostajati.
Sve je u redu, u redu je.
Znači, odlaziš?
Da. Mislim da obe znamo da je vreme da idem.
Kada budeš imala priliku, nazovi me.
Kada se smestiš, da znam da si dobro.
Bože, pogledaj taj zalazak.
Tako je usijano danas.
O, Bože, bila bi predivna fotografija.
Obećaj mi nešto, Kejti. -Reci.
Da ćeš slikati puno slika.
Da ćeš zažaliti samo one koje nisi napravila.
Hvala ti.
Što si tako divna prijateljica.
Ti zaslužuješ ovo, Kejti.
Pripadaš ovde.
Hej.
Tu je pismo. Za tebe je.
Stvarno? Šta je to?
Biću tamo sa decom.
Kako ide?
Ženi koju moj muž voli...
Ako ovo čitaš, onda je istina.
Voli te. Bez trunke sumnje,
inače ti ne bi ovo dao.
Mogu samo da se nadam da i ti osećaš isto kao i on.
Želela sam da napišem ovo pismo,
jer sam htela da znaš jednu vrlo važnu stvar.
Tako mi je drago da te je pronašao.
Volela bih da mogu da budem tamo
da te nekako upoznam.
Možda, na neki način i jesam.
Osim mog muža,
i moje dvoje prelepe dece,
ti si mi najvažnija osoba na svetu.
Jer mene više nema, i oni su tvoji sada.
Hej, Basmati pirinač. Kralj pirinča.
U redu je. U redu je.
Moraš se brinuti za njih.
Zasmejavaj ih.
Teši ih kada plaču.
Zauzmi se za njih,
i uči ih šta je dobro, a šta zlo.
Pomisao na tebe daje mi nadu.
Nadu da se Aleks seća kako je
biti mlad, i zaljubljen.
Nadu da je Džoš našao nekoga sa kim će da peca.
Nadu da Leksi ima nekoga
ko će joj pomoći na dan venčanja.
Nadam se da će jednog dana moja porodica biti potpuna opet.
Ali najviše od svega, nadam se
da sam nekako tamo sa vama.
Pazim na sve vas.
Prevela: Naomi Adaptacija na srpski: M O N T O Y A