На 26 декември, 2004 г., най-пагубното цунами в историята
връхлетя югоизточния бряг на Азия.
Животът на безброй семейства по света се промени завинаги.
Това е истинската история на едно от тези семейства.
Не отново! Пусна ли алармата, преди да заминем?
Да, сторих го на излизане.
Не, аз излязох последен. И съм сигурен, че не я задействах.
Грешиш, скъпи. Аз бях последна и пуснах алармата.
Наистина. - Сигурна ли си?
Да. - Добре.
Не, не, аз бях последен, защото се върнах.
И алармата не е пусната, понеже не съм я пускал.
Тогава ще заварим банда хипита в спалнята ни.
Като през годините ти в колежа.
Спокойно, просто турбуленция, Мария.
Трябва да си седнал. Кацаме, миличък.
Лукас не ми говори.
Седни на моето място.
Нищо не съм му направил! - Няма нищо. Седни и се успокой.
Закопчай се.
Седнете, ако обичате! Кацаме.
Лукас...
Какво? - Опитай да бъдеш по-мил с брат си.
Той просто се страхува. - Шубе го е от всичко ново.
На кого ли се е метнал?
Као Лак, Тайланд. Денят преди Бъдни Вечер.
Взимайте раниците и колелета си.
Томас, колелото ти! - Идвали ли сте в Као Лак преди?
Не, за пръв път ни е. - Тази година е най-добрият сезон.
Хотелите са претъпкани, но тук е много уютно.
Чудесно е за семейства. Комплекс "Орхидея" е чисто нов.
Много ще ви хареса тук. - Съжалявам,
но направихме резервация за стая на третия етаж.
Знам и съжаляваме. Станала е грешка, но усещаме,
че тук ще ви хареса дори повече.
От къде сте? - Япония.
Не изглеждате японци. - Ами...
Работя за голяма компания и често се местим.
А вие? Не работите ли? - Аз съм лекар.
Но в момента не практикувам. Грижа се за децата си.
Разбирам, повишили са ви.
Мамо, може ли газирано? - Лукас, ако си жаден...
Пий сок или чаша вода. - Точно така.
Момчета, елате да видите това. - Хайде!
Тате, вдигни ме. - О, да. Гледай това.
Не е ли приказно? - Ще отидем ли да поплуваме?
Да, ще отидем.
Десет, девет...
...осем, седем, шест,
пет, четири, три, две, едно...
Нашето не се издига! - Издига се.
Аз не го виждам. - Просто тръгна в друга посока.
Ето, гледай, настига другите.
Остана ни бутилка вино.
Още спят.
Здравей, миличък.
Добро утро!
Махай се! - Ставайте!
Коледа е!
Гледайте! Има елха!
Един по един.
Какво си получил?
Леле! Телескоп! А тези звезди ще налепим по тавана.
Ще имаш целия Млечен път. - Я гледайте!
Какъв шал само! Страшен е!
Благодаря, скъпи! Тоест, Дядо Коледа.
А ти какво имаш? Топка!
Не мога да заспя.
Сигурно е от самолета. - Да.
Може ли да излезем да гледаме звездите?
Може би утре.
Сега затвори очи и мисли за нещо хубаво.
Мамо, хайде да ритаме топка. - След малко, миличък.
Ритайте с Лукас.
Не мога да повярвам! Коледа е! - Какво?
Поне днес прибери това чудо.
Проверявах системата за сигурност на къщата в Япония.
Лъжец!
Получих съобщение, че удължават договора на Юниоши.
Ставаме двама на една позиция, което значи само едно.
Не могат да те уволнят. Ще им струва прекалено скъпо.
Не се тревожи. - Боя се,
понеже не можем да си позволим да загубя тази работа.
Ей, тате, ела да играем!
Мога да се върна на работа.
Може би е време. - В Япония?
Не. - Искаш да се прибираш?
Идеята не е чак толкова лоша, нали?
Обмисли го добре. Аз отивам при момчетата.
Ето го и татко.
Тате, направи ужасен скок!
Върви да я вземеш, Лукас.
Хенри, момчетата! - Лукас!
Татко!
Лукас!
Лукас? - Мамо!
Лукас!
Мамо, помогни ми!
Лукас, остани там! - Мамо!
Дръж се! - Мамо!
Лукас, хвани се за този матрак!
Искам у дома! - Хвани ръката ми!
Лукас!
- Мамо!
Лукас, потопи се!
Мамо!
Мамо! Мамо!
Не.
Мамо!
Лукас! - Мамо!
Никога повече не ме оставяй, мамо.
Никога повече. - Тук съм.
Трябва да намерим безопасно място. Спокойно.
Мамо. Виж онова дърво.
Ей там. - Да. Идеално е.
Внимавай, Лукас.
Не мърдай.
Стой тук.
Все се правя на смелчага, но сега ме е страх, мамо.
Аз също се страхувам.
Свърши ли?
Не знам.
Мамо.
Какво?
Кървиш.
Няма нищо. - Не бива да те гледам така.
Няма нищо. - Съжалявам, аз... Съжалявам.
Ти ще вървиш отпред.
Виждаш ли голямото дърво? Дали можем да се покатерим на него?
Добре, да вървим.
Тате! - Чакай.
Чу ли това? - Мамо, нищо не можем да направим.
Чакай! - Още малко и сме в безопасност.
Това дете има нужда от нас. - При нова вълна, тук ще умрем.
Трябва да се качим на дървото веднага!
Хайде!
Къде си? - Мамо, виж се! Трябва ни помощ!
Не можем да рискуваме.
Не можем, мамо. Хайде.
Чуй ме!
Ами ако това момченце бе Саймън? Или Томас?
Ами ако те крещяха за помощ?
Би искал някой да им помогне, нали? - Саймън и Томас са мъртви!
Ще му помогнем, дори това да е последното ни дело.
Къде си?
Гледай там! Мамо, видях го.
Добре ли си?
Добре е.
Как се казваш?
Аз се казвам Лукас. А ти?
Даниел. - Добре, Даниел. Хайде!
Сега ще те вдигна. - Леко.
Няма нищо. Спокойно.
Добре ли си?
Всичко е наред. Не плачи.
Няма нищо. Стой тук. Сега се връщам.
Слизам, мамо. Само секунда. - Недей, ще се справя.
Слизам, мамо. - Ще се справя, Лукас!
Стой там, моля те!
Благодаря!
Чу ли това?
Мамо, виж. Идват за нас.
Насам!
Слез долу, Лукас.
Боже!
Лукас!
Не, не! Божичко!
Лукас... Лукас?
Тук съм, мамо.
Много ви благодаря!
Благодаря ви!
Много ви благодаря!
Момчетата ми...
Не виждам момчетата си.
Момчетата ми.
Не искам да ходя никъде без теб. - Не се тревожи, мамо.
Няма да оставя сама. Обещавам.
Къде е Даниел? Даниел?
Лукас, къде е Даниел?
Не знам. - Даниел...
Благодаря ви!
Благодаря!
Толкова е студено тук. - Не е студено, мамо.
Мамо!
Мамо, какво има? - Трябва ми антибиотик.
Погледни на рафтовете.
Не разчитам етикетите! На тайландски са!
Трябва да пише и на английски. Гледай отстрани.
Огледай ги внимателно, Лукас.
Слава Богу! Помогнете ми, моля ви!
Виждате ли това момче?
Само аз му останах. Разбирате ли?
Лекар съм. Губя много кръв. Трябва да спрете кръвотечението.
Имам нужда от антибиотик. Помогнете ми!
Добре ли сте? - Загубих съпруг и две деца.
Ако не оцелея...
Какъв цвят е? - Кое?
Кракът ми.
Още ли е червен?
Да, червен е.
Какво значи това? - Добре е.
Стига да не стане черен.
Вземи.
Трябва да хапнеш нещо. Изяж го.
Ама че си началник.
Чудно на кого ли съм се метнал.
Здравей.
Как се казваш?
Аз съм Мария. А това е синът ми Лукас.
Ти как се казваш?
Дай й малко мандарина.
Сигурно е прегладняла.
Внимавай.
Внимавай, Лукас.
Обърни глава настрани. Иначе ще се задаваш.
Моля ви, тя има нужда от помощ!
Обърни главата й! Помогни й, Лукас!
Мамо, добре ли си? Мамо!
Добре ли си, мамо? Какво ти става?
Мамо, добре ли си?
Престани! Стига!
Спри, мамо! Мамо!
Стига, мамо!
Мамо?
Франческа?
Трябва ми лекар!
Лукас, погледни това място.
Всички са толкова заети.
Трябва да направиш нещо.
Върви да помагаш на хората. Бива те в това.
Какво искаш да направя? - Нещо.
Каквото и да е.
Ти ще се оправиш ли? - Я стига, Лукас!
Никъде няма да ходя.
Обещавам. - Добре.
Фамилия?
Търсите семейството си. - Виждал ли си ги?
Хей, успокой се! Ще ти помогна, ясно?
Ще опитам да ти помогна.
Акта Бернстрьом?
Случайно да сте Йосиф или Мортен Бернстрьом?
Мортен Бернстрьом? - Извинявай!
Търся сина си. - Синът ви?
Да - Питър Бери. Сигурно се чуди къде съм.
Питър Бери?
Мортен Бернстрьом? Акта Бернстрьом?
Питър Бери? Йосиф...
Ана Мари? Ана Мари Дебран?
Разбира се, как беше името й? Ана Мари Дебран?
Рената Касторини.
Татяна Чернишова.
Пачулин?
Йосиф Бернстрьом?
Санкса?
Акта Бернстрьом? Рената Касторини?
Тим Клана, Хейнрих Бауман...
Ана Мари Дебран?
Мортен Бернстрьом? - Да?
Мортен Бернстрьом от Швеция? - Да.
Видях баща ти. - Татко?
Да, баща ти е тук. Ще го доведа, ясно?
Да. - Не, не!
Ти стой тук. Ще доведа баща ти тук.
Не, трябва да останеш тук, защото е далече и трябва да почиваш.
Става ли? - Добре.
Бернстрьом!
Къде е майка ми?
Мамо?
Мамо!
Не, не! Какво правите?
Това е леглото на мама! Махайте се!
Успокой се, момче. - Не! Майка ми лежеше тук!
А той взе картона й!
Слушай, трябва да дойдеш с мен.
Аз ще ти помогна. Ясно?
Нали? - Добре.
Как се казваш?
- Лукас Бенет.
Къде беше отседнал?
В комплекс...
Комплекс "Орхидея" в Као Лак.
Имаше ли още някого с теб?
Лукас?
Татко и двамата ми по-малки братя.
Знаеш ли какво се случи с тях?
Има ли на кого да се обадим?
На дядо ми. - Как е името му?
Браян. Но не помня номера му.
Лукас?
Лукас!
Мария!
Лукас!
Лукас! Мария!
Хей, човече! Добре ли си?
Да, просто паднах.
Сега ще се изправя. - Не си прави труда.
Ще ни извозят към планините. Камионите пристигат.
Да, знам. Ще им кажеш ли, че съм се върнал?
Разбира се. Дръж се.
Момчета! Баща ви се върна! - Тате!
Тате!
Дръж се, тате! Хеликоптерите се върнаха!
Наистина? - Да.
Ами мама и Лукас?
Слез за секунда при мен, Томас. - Ами аз?
Ти гледай за още хеликоптери, ясно? - Да.
Добро момче.
Почти успя, приятелче.
Стъпи ли?
Още не съм ги открил.
А имаше ли изгубени и мъртви хора?
Видях лоши неща, Томас. - Но не мама и Лукас.
Нали? - Не, не ги намерих.
Изгорих крака си на покрива. Беше много горещо.
Всички се махнаха.
Може ли и ние да се махнем?
Искам да... Искам да ми направиш една услуга, Томас.
Чух, че ще отведат всички в планините на безопасно място.
Но аз не мога да дойда с вас. - Не ни оставяй отново, тате.
Трябва да продължа да ги търся. А ти - да се грижиш за Саймън.
Не! Остани с нас! Досега не съм се грижил за никого.
Страх ме е. - Знам, знам.
Аз също се страхувам.
Но знаеш ли кое ме изплаши най-много?
Когато ни връхлетя водата? - Не, след това.
Когато се съвзех и бях сам. Това беше най-страшното.
После ви видях да се катерите по дърветата и...
...вече не се страхувах толкова, защото знаех, че не съм сам.
Ами ако мама и Лукас са сами в момента?
Представи си колко ще са изплашени. - Заедно ще...
Не! Томас! Трябва да се грижиш за Саймън.
А аз ще продължа да ги търся.
Ясно?
Нали?
Знам, че ме разбираш.
Ало? Да, да.
Никой не знае какво става.
Добре ли сте? Загубихте ли някого? - Не, просто искаме да се махнем.
Извинете, цял ден се опитвам да звънна вкъщи.
Може ли да ползвам телефона ви? - Огледай се.
Всеки има нужда от нещо, но трябва да пестя батерията.
Ще се видим сутринта, ясно? - Няма ли да дойдеш?
Не мога да дойда сега. Томас ще се грижи за теб.
Чуйте ме добре. Дръжте се един за друг и стойте с групата.
Ще дойда при вас веднага щом мога.
Дръжте се, ясно?
Обичам ви!
Ще наглеждате ли момчетата ми? - Елате с нас.
Знаете, че няма смисъл.
Не мога да се откажа.
Обичам ви! Утре съм при вас. Обещавам!
Обичам ви!
Мария!
Лукас!
Мария!
О, не! Божичко!
Хей, добре ли си?
Качвай се. Ще те отведем на безопасно място.
Съпругата ми не искаше да идваме в Тайланд за Коледа.
Заради крака ми.
Аз настоявах. Момиченцето ми - Джина...
Тя е само на 2.
Когато тътенът ме събуди, бях сам в стаята.
Излязох на терасата и видях, че океанът връхлита сушата.
За 5 сек. стигнах до стълбите, но водата вече бе дошла.
За пет секунди...
На леглото открих бележка от жена ми, че отиват на плажа.
Вие бяхте в "Орхидея", нали? - Да.
Цялото ми семейство бяхме на басейна, когато вълната удари.
Първо открих средния си син - Томас - на едно високо дърво.
Беше обезумял от страх и едва го убедих да слезе.
После видях най-малкия - Саймън. Държеше се за една палма.
Той е само на 5.
Пратих ги в планините.
А аз се върнах да търся жена си и другия си син.
Не съм правил по-труден избор.
Обади ли се вкъщи? - Не откривам телефон.
Пестя батерията в случай, че близките ми се обадят.
Заповядай! - Благодаря ти!
Ще бъда много бърз, обещавам.
Да? - Браян?
О, Хенри, слава Богу! Как сте?
Чу ли се с някого? - Не, ти си първият.
Другите добре ли са?
Хенри? - Мария и Лукас ги няма.
Как така ги няма?
Водата дойде и помете всичко.
Открих Томас и Саймън, но Мария и Лукас...
Не знам какво да правя! Къде да ги търся?
Хенри, успокой се.
Хенри? - Трябва да затварям.
Телефонът не е мой. Ще ти звънна пак.
Съжалявам.
Благодаря ти!
Защо ми го връщаш? - Не бива да оставаш нещата така.
Вземи! Хайде!
Вземи го!
Хайде, човече.
Ще звънна отново.
Хенри? - Браян, пак съм аз.
Обещавам, че няма да се откажа да ги търся.
Не знам от къде ще започна.
Но ще обърна всички болници и приюти, но ще ги намеря, обещавам.
Ще ти се обадя, като го сторя. До скоро.
Благодаря!
Може ли да дойда с теб?
Страх ме е. - Затвори очи и мисли за нещо хубаво.
Може ли да седна при вас?
На колко сте години?
На 74.
А ти? - Седем и половина.
Ще ме завиеш ли?
Той добре ли е? - Да, просто му се спи.
Стига да е завит, нищо му няма.
Обичаш да гледаш звездите, нали? - Да.
Обичам да намирам съзвездията.
На небето не е като тук.
Някои от тези звезди са изгорели преди дълги, дълги години.
Знаеш ли това?
И сега са мъртви, нали?
Мъртви са.
Но някога са били така ярки,
че светлината им още пътува през Космоса.
И още можем да ги виждаме.
А как разбираме кои са мъртви и кои не?
Няма как. Невъзможно е.
Красива мистерия, нали?
Лукас Бенет? Би ли дошъл с мен?
Седни тук.
Казваш се Лукас Бенет, нали така? - Да.
А майка ти е Мария Бенет?
Моля те да огледаш тези вещи. Кажи дали разпознаваш нещо.
Огледай ги добре.
Не бързай.
Това струва ли ти се познато? - Не знам.
Не знаеш?
Разпознаваш ли нещо? - Не мисля.
Не мислиш?
Лукас...
Моля те да дойдеш с нас.
Мамо?
Мюриъл Барнс.
Къде беше, по дяволите? - Къде бях ли?
Къде беше ти, по дяволите?
Обеща да не ходиш никъде.
Но те нямаше... Нямаше те.
Помислих, че си мъртва, мамо.
Съжалявам. - Помислих, че съм мъртва.
Ужасно съжаляваме.
Някой е сменил картона й по време на операцията.
Как е тя?
Оперираха я на гърдите, но...
Загубила е много кръв.
Беше твърде слаба, за да оперират и крака й.
Ще трябва първо да се възстанови.
Но ще се оправи, нали?
Нищо. Сега накъде?
Трябва да... Трябва да намерим превоз до болница "Кула Пар".
Къде са децата ми? - Отведоха ги.
Не ме пуснаха с тях. - Къде?
Не знам.
Пишка ми се. - Трябва да стискаш, Саймън.
Мамо? Мамо?
Трябва да ти кажа нещо. Мамо?
Познай кого видях току-що? - Кракът ми... Какъв цвят е?
Още е червен.
Моля ви! Кракът на мама изглежда доста зле.
Правим каквото можем. Веднага ще отведем майка ти за операция.
Пълно е! - Не, не. Само 5 минути. Моля ви!
Не искам да те бавя.
Ето имената на дъщеря ми - Джина, и жена ми - Кети,
тя е американка. Ще ги потърсиш ли? - Да.
Моля ви, само си губим времето.
Ние вече бяхме в тази болница.
Проверили сме всички, освен тази.
Моля ви! - Само 5 минути. Моля ви!
Дадено. - Няма да се бавя.
Лукас...
Лукас.
Остана ли нещо за пиене?
Не се тревожи. Ще ти донеса нещо.
Тате?
Тате!
Тате?
Трябва да пишкам. - Стискай.
Не мога вече.
Саймън! Какво правиш?
Бързо! Ще ни оставят!
Нямаме късмет. Съжалявам.
Съжалявам. Благодаря, че изчакахте!
Добре, тръгваме.
Тате!
Това е Лукас!
Лукас! - Лукас!
Саймън! Томас!
Добре ли сте?
Лукас!
Тате? - Лукас!
Тате!
Лукас!
Момчета! Съжалявам, че ви изоставих!
Съжалявам!
Да вървим. Няма нужда да чакаме.
Добре ли сте?
Мама е тук. - Какво?
Много е слаба. Понякога говори несвързано.
Ще я оперират възможно най-скоро.
Мисля, че е сериозно.
Мамо? Мамо?
Виж кой е тук.
Здравей, любов моя.
Мамо.
Всички сме добре.
Мъртва ли съм? - Не.
Не си.
Може ли да сваля това?
Леко.
Ти се върна. - Да.
Върна се.
Благодаря ти, Боже! Вече мога да си почина.
Какво казваш, Мария? Какво?
Кажи, скъпа? - Силите ме напускат.
Не!
Ще се оправиш.
Грижи се за рожбите ми.
Не съм дошъл дотук за това.
Ще се оправиш. Ще се погрижат за теб.
Обещавам ти. Всичко ще се оправи.
Страх ме е, Хенри. - Всичко ще бъде наред.
Хенри... - Обещавам ти, скъпа.
Ще я вкараме в операция. Трябва да я отведем.
Добре.
Обичам те!
Ще се оправиш. Толкова те обичам.
Обичам те!
Не се тревожи.
Съжалявам, че не те открих по-рано.
Лукас.
Благодаря ти, че си се погрижил за майка си.
Грижихме се един за друг. - Да.
Тате? - Кажи.
Има нещо, което не казах на мама, а искам тя да го знае.
Аз също имам семейство.
Пестях силите си,
защото искам да ги видя...
...още веднъж.
Налага ли се? - Не искаме да усещате болка.
Страх ме е да заспя.
В добри ръце сте.
Затворете очи и мислете за нещо хубаво.
Мислете за нещо хубаво.
Мама е добре, Лукас.
Прибираме се у дома.
Внимавайте.
Г-н Бенет? Представлявам застрахователната ви компания.
Ще се погрижим за семейството ви.
До няколко часа ще сме в Сингапур,
където съпругата ви ще получи най-добрата грижа.
Ще ви изпратят до самолета. Аз ще ви чакам на място.
Приятен полет!
Къде отиваме?
Водят ни в Сингапур. Там ще сме в безопасност.
Седнете, моля! Излитаме съвсем скоро.
Добре.
Може ли само... - Да, 5 минутки.
Къде беше?
Тук, при теб.
Мамо, познай...
Видях Даниел.
Беше много щастлив.
Беше в нечии прегръдки.
Мисля, че бяха на баща му, мамо.
Обичам те.
О, Лукас... Толкова те обичам.
Благодаря ти!
Съжалявам, но трябва да седнете на мястото си.
Закопчайте коланите си, моля!
Аз не искам. - Защо? Задължително е в самолета.
Мюриъл Барнс.
Кати Швабер, Джина Швабер.
На плажа сме.
Няма нищо. Спокойно.
НЕВЪЗМОЖНОТО
Филмът е вдъхновен от историята на Мария, Кике, Лукас, Томас и Симон.
НАОМИ УАТС
ЮЪН МАКГРЕГЪР
ТОМ ХОЛЪНД и др.
Превод: vortex http://subs.sab.bz