Acesta e Imperiul Persan. În prezent se numeşte Iran.
Vreme de 2.500 de ani, aici au domnit şahii.
În 1950, poporul iranian l-a ales pe Mohammad Mossadegh,
un democrat laic, în funcţia de prim-ministru.
A naţionalizat holdingurile petroliere britanice şi americane,
redând poporului petrolul iranian.
Dar, în 1953,
SUA şi Marea Britanie au organizat un puci ce l-a înlăturat pe Mossadegh
şi l-a instalat ca şah pe Reza Pahlavi.
Tânărul şah era vestit pentru opulenţă şi risipă.
Se zvonea că soţia lui se scălda în lapte,
iar prânzurile şahului erau aduse de la Paris cu avioane Concorde.
Poporul flămânzea.
Şahul stăpânea cu ajutorul poliţiei sale nemiloase, SAVAK.
A fost începutul unui regim al torturii şi groazei.
Apoi şahul a început occidentalizarea Iranului,
înfuriind o populaţie preponderent şiită tradiţionalistă.
În 1979, poporul iranian l-a detronat pe şah.
Ayatollahul Khomeini a revenit din exil la conducerea Iranului.
Peste tot erau reglări de conturi, plutoane de execuţie şi haos.
Bolnav de cancer în fază terminală, şahul a primit azil în SUA.
Poporul iranian a umplut străzile din jurul ambasadei Statelor Unite,
cerând ca şahul să fie extrădat,
judecat şi spânzurat.
BAZAT PE O POVESTE ADEVĂRATĂ
AMBASADA SUA DIN IRAN 4 NOIEMBRIE 1979
Parcă bâlciul e mai mare azi.
Ferestrele sunt antiglonţ, nu ?
N-au fost testate niciodată.
Trebuie să terminaţi de completat această parte.
Vă putem procesa viza.
Avem nevoie de pază. Da, e răspunderea voastră.
- Au trecut peste ziduri. - Să plecăm ! Îmi închid biroul.
- Dumnezeule ! - Puşcaşii marini să se retragă !
- Avem nevoie de ajutor ! - Să vină poliţia !
- În clipa asta ! - Mă aude cineva ?
Perimetrul ambasadei a cedat.
- Ardeţi toate documentele ! - Dosarele din fişet şi seif !
- Aduceţi un cărucior ! - Ardeţi documente secrete, tot !
Nu împuşcaţi pe nimeni ! Nu v-aţi dori să porniţi un război.
Rezistaţi o oră, ca să aibă timp să ardă dosarele secrete.
Dacă împuşcaţi pe cineva, ne vor ucide pe toţi.
Dacă e să plecăm, trebuie să pornim acum.
- Trebuie să hotărâm... - Nu aşteptăm poliţia iraniană ?
Poliţia nu vine. Au trecut 45 de minute.
- De unde ştii ? - Poliţiştii şi-au părăsit posturile.
Dacă nu vine poliţia, va veni armata.
Premierul nu va permite.
Premierul o veni mâine, dar revoluţionarii sunt aici azi.
- Să evacuăm ambasada ! - Credeţi-mă, nu vine nimeni.
Şi sertarele ! La grămadă !
Duceţi-le la incinerator !
Gaze lacrimogene, numai dacă e absolută nevoie.
În ambasadă suntem în SUA. Afară suntem în Iran.
- Eu nu ies ! - Aici nu sunt în siguranţă.
Dacă sunt prinşi când cer viză pentru SUA ?
Mark, suntem în singura clădire care dă în stradă.
Dacă e să plecăm, s-o ştergem acum !
- Sunt de acord. - Să mergem !
- Eu ies. - De ce ?
Să mă înţeleg cu ei.
Deschideţi uşa !
Deschideţi odată !
Ai zis că vrei să vezi lumea !
Lăsaţi-mă să intru !
Ardeţi totul ! Goliţi seiful şi fişetele !
Tocaţi dosarele din cele patru sertare.
N-avem timp.
Luaţi matriţele pentru vize !
Toate patru şi ce mai găsiţi !
Nu ezitaţi, distrugeţi tot !
Mai avem zece minute ! Mai repede ! Totul !
Adu dispozitivul de tocat.
Nu e niciun poliţist !
Dumnezeule !
Părăsiţi imediat clădirea !
Iranienii să iasă primii !
Grăbiţi-vă !
Cine a făcut asta ?
Cine a făcut asta ? Cine ?!
Gata, au intrat.
Haideţi, să nu stăm în stradă ! Pe aici şi la stânga !
DEPARTAMEMTUL DE STAT ETAJUL 7
- Ne atacă şi nu ripostăm ? - Noi l-am dat jos pe Mossadegh.
Sovieticii i-ar fi invadat.
L-am ajutat pe şah să-i pună la jug.
- Câţi erau acolo ? - Cel puţin 50, nu ştiu sigur.
- Schafer ! - Tot nu l-ai găsit ?
Ba da, îl strig doar de plăcere.
REŞEDINŢA AMBASADORULUI CANADIAN DIN TEHERAN
Intraţi.
S-a confirmat, au scăpat şase.
- Parcă erau cinci. - Se pare că sunt şase.
- Ce s-a întâmplat ? - Ştim doar că au fugit din ambasadă.
BIROUL MINISTRULUI DE EXTERNE
- Unde sunt ? - La ambasadorul Canadei.
- Încercăm să-i salvăm ? - Ministrul de Externe e pe fir.
Da. Participă şi Casa Albă ?
- Cică ambasada era cuib de spioni. - Aş fi vrut eu !
CIA avea trei agenţi acolo şi n-a ştiut că vine revoluţia.
- E şeful de cabinet. - Spune-i că revin eu.
Îi eliberează dacă-l extrădăm pe şah.
Suie-l dracului în avion !
- Face chimioterapie. - L-am primit, e al nostru.
- Primim orice tiran dacă are cancer ? - Doar tiranii care ne sunt aliaţi.
Alţi tirani aliaţi vor şti că, dacă le fuge tronul de sub fund,
nu-i va opera de splină un felcer de cămile în Sinai.
Cum rămâne cu cei şase ajunşi la canadieni ?
Alţi 60 sunt ostatici sub ameninţarea armelor.
Lumea e cu ochii pe ambasadă. Cei şase stau mai rău.
Banisadr spune că totul se va termina în 24 de ore.
Cei şase rămân pe loc. Mă duc să-i spun preşedintelui.
La treabă !
Autorităţile s-au abţinut să comenteze incidentul.
DUPĂ 69 DE ZILE
RUGAŢI-VĂ PENTRU OSTATICII NOŞTRI
SĂ VĂ ÎNTOARCEŢI TEFERI !
O poveste rămâne o poveste până când oamenii încep s-o creadă.
Apoi, povestea aceea devine adevăr.
Iar acum, adevărul e că, potrivit Casei Albe,
50 de americani sunt prizonieri într-o văgăună din secolul al VI-lea,
pentru că agenţia aceasta n-a observat semnalele de avertizare.
Iar acum un subcomitet vrea supravegherea Congresului.
Se pare că vor să vadă pe ce dau banii.
Eu sunt ofiţer de extrageri sub acoperire, dle.
Dacă vor vedea ce fac, nu-mi fac meseria.
Directorul e la etaj acum, bea apă cu lămâie şi taie 800 de nume.
Asta nu-i o poveste, e purul adevăr.
Pregătirea extragerii e blocată până la noi ordine.
- Şi dacă trebuie să intervenim? - Atunci nu suntem responsabili.
Responsabilitatea ta e să stai la birou, să-ţi ţii gura şi să-ţi vezi de treabă.
Mă pot baza pe tine că o să faci asta?
O să ne fie dor să-l batem măr la golf, dar...
El e ultimul tigru alb în viaţă. E un om bun.
Nu prea ştie lovi cu crosa, dar e un om bun.
Dumnezeu să-l binecuvânteze. Vreau să-i spun lui Mikey...
În primul rând, să ai noroc să munceşti mai puţin la pensie decât la servici.
Iar când o să pescuieşti în Everglades,
încercând s-o prinzi pe viitoarea fostă soţie,
să nu uiţi de noi.
27 de ani din viaţa lui i-a dăruit ţării sale.
Ştiţi ce-i asta.
Avem un mare patriot printre noi.
Tu le dai 27 de ani din viaţă, iar ei îţi dau un breloc cu o pasăre.
Vreau să spun că ne va fi dor de el.
El e veteranul...
Tatăl meu a fost oţelar, 43 de ani.
Când eu şi fratele meu eram mici, ne ducea la clădirea Chrysler
şi spunea: "Uitaţi-vă la asta. Tatăl vostru a construit-o."
Trebuia să fii plecat din ţară.
I-a trebuit mai mult timp să se gândească.
Ce-i spui copilului?
- Vreau să le mulţumesc tuturor. - E deştept. Ştie.
Dar nu vreau să stau aici fără să păstrez un moment
pentru cele 50 de persoane care nu pot veni acasă...
Garda Revoluţionară Iraniană a arestat o bandă teroristă
acuzată de uciderea a şase adepţi ai ayatollahului Khomeini.
Se spune că paza locuinţei lui Khomeini a fost întărită.
Au trecut 69 de zile de când ostaticii americani sunt reţinuţi la Teheran.
Situaţia ostaticilor e aceeaşi.
În SUA, George Meany a încetat din viaţă la 85 de ani.
Da.
Bine.
Cum ?
Pentru început,
vrem să aflăm situaţia ostaticilor din ambasada americană.
Poate că ei nu ştiu ce înseamnă tragedia lor pentru americani.
Această naţiune e scandalizată.
SEDIUL CIA, VIRGINIA
Noi nu ştim cum e să fii în ambasada devenită închisoare.
Acţiunile Iranului au şocat ţările civilizate.
Ambasada noastră a fost atacată
şi peste 60 de cetăţeni americani continuă să fie ţinuţi ostatici.
Situaţia ostaticilor din Iran e neschimbată în această dimineaţă,
însă alta e situaţia echipei NBC din Iran.
- A venit ? - E în birou.
Ce s-a întâmplat ?
Şase dintre ei au fugit pe o uşă din spate.
Englezii i-au refuzat, la fel şi neozeelandezii.
Canadienii i-au primit.
În convorbiri sunt numiţi "oaspeţii".
De atunci stau în casa ambasadorului canadian.
- De ce nu i-am luat ? - E prea periculos.
Garda Revoluţionară bate la uşi mai ceva ca Martorii lui Iehova.
Mulţi cred că Khomeini a fost prea blând cu cei din ambasadă.
Casa Albă ce spune ?
Lui Carter i-a intrat morcovul cu totul.
Canadienii s-au săturat, zic că riscul e prea mare.
Ministrul lor de Externe i-a spus lui Vance că vrea să-i vadă plecaţi.
- Cine mai ştie ? - Doar familiile lor.
Un deştept de la ambasadă ţinea un album cu pozele angajaţilor.
Dumnezeule !
Credem că a apucat să-l toace,
dar nenorociţii au pus nişte copii să lipească bucăţelele.
După ce vor reface albumul, vor şti că lipsesc şase oameni
şi vor şti cum arată.
Îi vor decapita în văzul mulţimii.
- Cine se ocupă de situaţie ? - Externele, în departamentul lor.
Externele ?
- Externele nu recuperează oameni. - Acum, da.
Vor să ne ceară părerea în privinţa planului.
Engell zice că n-au nicio şansă.
Dacă oamenii ăştia vor muri, va fi o execuţie publică.
Dacă Externele îşi asumă vina, n-avem nimic împotrivă.
De ce m-a chemat ?
Ca să le spună celor de la Externe că şi-a consultat cel mai bun expert.
Să începem ! El e Bob Pender, de la Externe.
A discutat cu Morgan.
- Bob ? - Mulţumesc.
Să începem. Ei sunt Mark şi Cora Lijek.
El are 29 de ani şi e ofiţer consular, ea, 25 de ani şi e secretară.
Sunt proaspăt căsătoriţi. Erau acolo de câteva luni.
Nu cunosc Iranul şi nu vorbesc limba.
Henry Lee Schatz, ataşat agricol din Idaho.
Un tip ciudăţel, se pare.
Voia să le vândă ţăranilor iranieni tractoare americane.
Joe Stafford, aproape 30 de ani.
E isteţ şi ambiţios, vorbeşte farsi.
A tras sfori ca să-i fie angajată soţia, Kathy.
Personalul ambasadei era redus. Nevestele lucrau ca secretare.
Şi Bob Anders, ofiţer consular,
veteranul grupului şi probabil liderul.
Stau ascunşi în casa ambasadorului canadian.
Din fericire, credem că iranienii nu ştiu că şase oameni au scăpat.
Pentru acest plan, vom folosi biciclete.
Am ales drumuri de ţară din regiunea Shemiran
şi câteva poteci prin munţi până la graniţa de lângă Tabriz.
Nu putem folosi maşini din cauza barajelor rutiere.
După îndreptarea vremii,
le trimitem biciclete şi hărţi cu care să ajungă în Turcia.
Bănuim că ştiu să meargă cu bicicleta.
Dacă nu, putem trimite pe cineva să-i înveţe.
Sau le trimiteţi rotiţe ajutătoare şi îi aşteptaţi cu Gatorade.
- Tony ! - Până în Turcia sunt 500 km.
Le-ar trebui o echipă de meşteri, cu pompe.
Noi suntem doar consultanţi. Externele se ocupă de operaţiune.
- Cine e domnul ? - Tony e expert în recuperări.
A scos din Iran mulţi oameni ai şahului.
Dacă ăia ştiu să citească şi să socotească,
se vor prinde repede că lipsesc şase americani.
E iarnă. Nu pot aştepta primăvara ca să se plimbe cu bicicletele.
Singura lor scăpare e aeroportul.
Le faceţi paşapoarte false
şi trimiteţi un om să-i ia cu o cursă de pasageri.
- Şi noi ne-am gândit la asta. - Nu vor trece de postul de control.
- Komiteh deţine locul acesta. - Ar putea trece drept reporteri.
Iranienii au acordat 70 şi ceva de vize...
- 74. - ... pentru jurnaliştii americani.
Şi toţi cei 74 sunt filaţi.
Dacă îi prind cu legitimaţii false, îl spânzură pe Peter Jennings.
Au accent nord-american. Îi punem pe canadieni să le dea paşapoarte.
Dacă ar preda engleză la Şcoala Internaţională ?
Şcoala e închisă de opt luni.
Şi dacă ar face parte dintr-o organizaţie de caritate ?
Şase canadieni studiau recoltele, se îngrijeau de hrana copiilor.
Le dăm legitimaţii şi-i facem să pară de la o organizaţie caritabilă.
- De la "Hrăniţi copiii !" - Copiii ăia sunt negri.
- Sunt copii africani. - Găsim unii de etnie potrivită.
- În Iran există copii flămânzi ? - Sunt sigur că unii sunt slăbănogi.
- Ce ziceţi de misionari ? - "Seminţele speranţei".
O clipă ! Domnule, vă rog să priviţi ziarul din faţa dv.
De unde e poza ?
- Din Teheran. - Şi ce e pe sol ?
- Zăpadă. - Corect.
Şi ce recolte controlează sub ea organizaţiile caritabile ?
Recuperările de persoane sunt ca avorturile.
Nu-ţi doreşti să faci avort, dar, la nevoie, nu ţi-l faci singur.
- Ai un plan mai bun ? - Nu, domnule.
Oricare ar fi semnalele din Iran, contradictorii, ca de obicei,
dacă ostaticii vor fi sau nu acuzaţi de spionaj,
guvernul american nu renunţă la principala sa cerere:
ostaticii trebuie să fie eliberaţi.
Deşi SUA pretinde că apără drepturile omului,
le încalcă în toate ţările.
Cerem extrădarea celui care,
vreme de peste 37 de ani, cu sprijinul SUA,
a ucis prunci în braţele mamelor lor.
Dacă americanii vor încerca să elibereze prin forţă ostaticii,
studenţii îi vor ucide şi vor arunca în aer ambasada.
Americanii sunt scandalizaţi de Iran şi de toţi iranienii.
Un miting a avut loc la Houston înainte de decizie.
Un drapel iranian a fost incendiat în apropierea consulatului iranian.
Asta a dus la înăsprirea condiţiilor de acordare a vizelor pentru iranieni.
Au ştiut exact ce avea să se întâmple.
Nu pricep ce-ar trebui să facă acum. Să-l trimită să fie linşat ?
Ar fi bine să se facă dreptate.
Când v-au spus că în Iran se folosea tortura ?
N-ar fi venit să-mi spună că au torturat pe cineva.
Sadat, preşedintele Egiptului, v-a numit...
Iertaţi-mă, el a spus asta, nu eu. A zis că sunteţi nebun.
- De ce n-a avut încotro ? - Am fi spus că e barbar.
- De aceea spun că actualul regim... - Şahul a acordat drepturi femeilor...
Ar fi mai bine să... Toată lumea în pivniţă !
Mulţimea a încolţit un iranian.
Iată ce a păţit când a încercat să se apere.
Arde-l din nou !
Nu mai suportăm ! Ne-am săturat !
America !
Chiar şi în mica noastră comunitate, oamenii au nervii întinşi la maximum.
Nu trebuiau să-i lase pe studenţi să intre în ambasadă.
Trebuiau să împuşte câţiva, să se înveţe minte.
Sunt tare furios !
Sunt ca ăla care ţipă în filmul Reţeaua. M-am săturat !
Dacă va fi nevoie, pun iarăşi mâna pe armă.
Veteranii din Vietnam sunt furioşi.
Astăzi e miercuri, 16 ianuarie 1980.
- Alo ? - Salut, bărbate !
- Ţi-o dau pe mama. - Pe tine te căutam.
- Ţi-ai făcut temele ? - Da.
- Bine. La ce te uitai ? - Bătălia pentru planeta maimuţelor.
- Pe ce canal e ? - Pe Channel 5.
Bine. Pune-mă în temă.
E cel mai tare spectacol din lume.
Primul lucru, băieţii răi sunt numiţi Cyloni.
Ce-i din metal, nu-i aşa ?
- Cel cu pelerină cine e? - Ăla e Starbuck.
Împuşcă Cylonii şi câştigă mereu.
Căţeluşul ăla cine e?
Nu e căţeluş, e un Dagget şi-l cheamă Muffet.
Nu, tată. Ăla e din Războiul Stelelor.
Ian, te-am rugat să închizi TV-ul acum 40 de minute.
Închide. Trebuie să vorbesc cu tatăl tău.
- Tony ? - Bună.
Când îl ţii treaz până noaptea târziu,
adoarme la şcoală.
Scuze. N-am...
Mi-e dor de el.
Putem stabili o dată când poţi veni să-l vezi.
Şi de tine mi-e dor.
Ştiu.
Pa.
Mai eşti acolo?
Acesta este dealul despre care vorbeau strămoşii mei.
În regulă. N-avem încotro, trebuie să începem.
Specialiştii noştri au găsit vreo soluţie? David?
Se vor preface că sunt profesori de la şcoala internaţională.
Am mai discutat despre asta. E stabilit totul.
Se pare că paznicii aeroportului nu ştiu asta.
Se pare că o să se ducă Heckle şi Jeckle să-i salveze.
Bună. Mă scuzaţi.
Ia loc, Tony.
Va fi o echipă de cineaşti din Canada care caută o locaţie pentru un film SF.
Gen Războiul stelelor, Star Trek. Sunt filmate în locuri exotice.
Au nevoie de peisaje selenare. Lansăm informaţia
că producătorii canadieni sunt interesaţi de Egipt şi Istanbul.
Apoi mergem la consulat şi spunem că ne interesează şi Iranul.
Zbor la Teheran şi plec cu echipa de "cineaşti".
"Trebuie evitate identităţile care ar atrage atenţia..."
E mai plauzibil decât să fie profesori străini în Iran.
Nu te îmbraci în clovn când vrei să fii discret.
În cinematografie nu ajungi peste noapte.
Avem acoperirea cu profesorii.
- Nu, dle. Avem pe cineva în L.A. - Chambers.
John Chambers, e expert în măşti la Hollywood.
A luat Oscarul cu Planeta maimuţelor şi a mai lucrat cu noi.
Îl rog să aranjeze totul. O zi sau două, să pară veridic.
Am ieşit 30 de secunde. N-am aer în casa asta.
- Simt că mă sufoc. - Rămâi în casă !
- M-a văzut cineva ? - Nu contează asta, Bob !
- Tu m-ai văzut ? - Nu.
Eu te-am văzut.
Bob, te-ar remarca într-o clipă.
Lipsesc nişte americani.
Am refăcut lista personalului ambasadei.
Nu ies la socoteală.
Refă pozele angajaţilor.
Dacă ştiu cum arată, îi găsesc.
Se rezolvă !
Pleci la Los Angeles.
Dacă planul cu filmul e credibil, îl propunem directorului CIA.
N-o da în bară !
Toată ţara e cu ochii pe tine, însă nu ştie asta încă.
Creaţia mea !
Ce dracu' faci, Brian ?
- Tăiaţi ! - Tăiem.
- Ce bou ! - Mă doare !
Iartă-mă !
John Chambers, la machiaj !
BURBANK, CALIFORNIA 19 IANUARIE 1980
Cică masca de minotaur îl strânge şi nu poate juca.
Dacă putea să joace, nu primea rolul minotaurului.
Domnule Chambers, vă caută Kevin Harkins.
Salut, Tony !
NOI AMENINŢĂRI CU JUDECAREA OSTATICILOR
STUDIOURILE BURBANK
- Atenţie la cap ! - Ce filmezi ?
- Un film cu monştri. - Şi e bun ?
Publicul-ţintă va strâmba din nas.
- Cine e publicul-ţintă ? - Cei care au ochi.
Te ascult.
- Avem de recuperat oameni. - De unde ?
- Din cel mai cumplit loc. - Universal City.
Cum o să intri în ambasadă ?
Nu sunt în ambasadă. Şase au reuşit să fugă.
Se ascund în Teheran.
- Pe ei trebuie să-i recuperez. - Şi eu ce rol am ?
Vreau să mă ajuţi să fac un film fals.
Ai venit fix unde trebuie.
Vreau să pun la punct o companie şi să anunţ că fac un film.
- Pe care nu-l vom face. - Nu.
- Vrei să fii mahăr la Hollywood ? - Da.
Fără să faci vreun film ? Eşti numai bun !
Ia să vedem...
Asta are un masterat în engleză. E bună de scenaristă.
Uneori caută locaţii, fiindcă li se decontează masa.
Ăsta îţi va fi regizor.
- Învaţă regie de film într-o zi ? - Şi un macac învaţă regie într-o zi.
Dacă vrei să reuşeşti, eşti nevoit să faci asta.
Ţicniţii lui Khomeini au neamuri care vând covoare în La Brea.
Nu poţi folosi ca paravan un film care nu există.
Îţi trebuie un scenariu şi un producător.
- Aş putea fi eu producătorul. - Tu eşti cel mult producător asociat.
Dacă vrei o clonă de 20 de milioane după Războiul stelelor,
ai nevoie de un nume greu,
de cineva respectabil, cu experienţă,
care să păstreze secretul
şi care să producă un film fals fără niciun ban.
Am doar câteva minute. Trebuie să ajung la o decernare.
Mazel tov, Lester.
Mai bine număram ridurile de pe scrotul câinelui.
Aveţi şase oameni ascunşi într-un oraş cu 4.000.000 de locuitori,
care strigă "Moarte Americii !" cât e ziulica de lungă.
Vreţi să pregătiţi un film în 7 zile, să minţiţi Hollywoodul,
unde minciuna e la ea acasă, apoi îl trimiteţi pe James Bond ăsta
într-o ţară însetată de sângele CIA
şi defilaţi cu "gaşca veselă" prin cel mai păzit oraş din lume.
Şi prin gloata de 100 de iranieni de la aeroport.
Aşa.
Să fiu sincer,
misiunile sinucigaşe din armată aveau mai multe şanse.
V-a sosit maşina.
Te gândeşti vreodată că se poartă aşa de ochii presei ?
În tot cazul, ştiu să facă audienţă.
Ne va trebui un scenariu.
Lasă-mă pe mine.
- Nu e nevoie. - Gata.
E-n regulă.
Te iubesc !
Sahar, ce mai faci ?
Bine, mulţumesc.
Doamnă, prietenii dv canadieni
nu au ieşit deloc din casă.
Sahar ştie.
- Ce zici de Caii lui Ahile ? - Nimeni nu mai face westernuri.
- E vorba de Troia. - Dacă e cu cai, e western.
Cu Kenny, vă rog. Chambers, în legătură cu birourile.
Nu contează ! E un film fals !
Dacă fac un film fals, va fi o capodoperă falsă.
Şeful vrea ca toate variantele să fie vineri pe biroul lui.
Engell pregăteşte variantele cu bicicletele şi profesorii.
Ai 72 de ore să vii cu un plan mai bun.
Bine.
CASA NOASTRĂ
OMISIUNEA
O VIAŢĂ PE CINSTE
RECVIEMUL PASIUNII
ARGO, DE MARY ANN BOYD
A006 mai e disponibil ?
Da, aştept.
"În cadru apare un cosmoport exotic, cu atmosferă din Orientul Mijlociu."
"Femeile se adună să aducă ofrande zeilor cereşti."
"Argo, o aventură ştiinţifico-fantastică."
- N-are şanse, e o porcărie. - E un film SF în Orientul Mijlociu.
- Contează ? - Ne dă acordul de producţie ?
De ce e nevoie de el ?
Vă e teamă de ayatollah ? Să vezi cum e Asociaţia Scenariştilor.
O să vorbesc eu. Îl cunosc de 25 de ani.
E mincinos şi îi sare ţandăra, dar ştiu cum să-l iau.
RĂSCRUCEA LUMII
Intraţi, intraţi. Vă rog, luaţi loc.
Transmite-i salutările mele lui Ruthie, Lester. Ea ce mai face?
- A murit. - Iisuse! Îmi pare rău.
- În urmă cu 9 ani. - Tu ştii cum e, Lester.
Suntem foarte prinşi cu afacerile astea. Deci...
- Vreţi să-l produceţi într-o lună ? - Filmăm şi strângem şatra.
Da, o lună.
- Tu cine eşti ? - Kevin Harkins, Studio 6.
El e cu banii.
Hai să batem palma la 15 miare.
- Vrei să fiu sincer cu tine, Les ? - Nu, Max, vreau să mă abureşti.
Bine.
Mi-au plăcut primele tale filme.
Te-am primit din respect, ca să te refuz în faţă.
Îţi mulţumesc pentru respect.
Eşti terminat, Lester.
Tratează-te de cataractă, mai citeşte ziarele.
MGM tocmai a primit bani pentru şase filme noi.
Sunt disperaţi după SF.
Îmi oferă de patru ori mai mult decât îmi oferiţi voi.
În cazul ăsta, ce să zic ?
Felicitările mele !
Însă mă îngrijorează vorbele tale, şi hai să-ţi zic şi de ce.
Acum vreo lună eram la Trader Vic's şi beam un Mai Tai.
A apărut amicul meu Warren Beatty şi am discutat puţin.
Primise rolul principal în Imperiul zulus,
primul din seria celor şase filme MGM.
Dar Warren mi-a spus că filmul a depăşit bugetul,
fiindcă figuranţii zuluşi voiau sindicat.
Or fi ei canibali, dar vor asigurări de sănătate.
Filmul e pe butuci.
Asta înseamnă că afacerea ta cu MGM o să pice,
iar scenariul tău nu va valora nici cât o ceapă degerată.
După cum văd eu lucrurile cu cataracta mea,
ori semnezi şi iei 10.000 de dolari pe scenariul tău de rahat,
ori te duci în mă-ta, cu tot respectul.
Îl cunoşti pe Warren Beatty ?
M-am pişat o dată lângă el la o gală a Globurilor de Aur.
Vrei un taco ?
Ai copii, Lester ?
Da, am două fiice.
- Te vezi des cu ele ? - Vorbim o dată pe an.
- Poate. - De ce ?
Am fost o caricatură de tată.
"Industria minciunilor" e ca mina de cărbune.
Când vii acasă de la muncă, murdăria nu se ia.
- Tu ? - Am un băieţel.
Locuieşte în Virginia, cu mama lui.
- Eşti divorţat ? - Despărţit.
Băiatului îi e mai bine acolo.
Copiii au nevoie de mamă.
BIROURILE PRODUCĂTORILOR
Spune-mi ce se întâmplă acum.
Tată, porneşte televizorul.
Aici n-am canalele pe care le ai tu, puiule.
Trebuie să-mi explici tu.
Sunt nişte păienjeni uriaşi care atacă oameni.
Iar oamenii trebuie să lupte cu ei.
Sunt speriaţi. Nu pot învinge păianjenii.
Ideea e că păianjenii au venit printr-un portal interdimensional.
Ce-i aia ? O gaură neagră ?
Da, o gaură neagră. Ştiu totul despre asta.
L-au prins pe şeful pazei şahului când urca în avionul de Paris.
Ascultă...
De la incident, paza de la aeroport s-a dublat.
Aşteptaţi-vă la controale riguroase.
Paravanul cu filmul nu e gata. Mai am nevoie de o săptămână.
Nu ai atâta timp.
Avem birou, avem cărţi de vizită,
avem un afiş.
Gărzile revoluţionare se vor întreba de ce nu l-am filmat acasă.
De asta depind şase suflete.
Nu e suficient. Ca să-i păcălim, ne trebuie ceva important.
Trebuie să pară autentic.
Mai demult am făcut un film cu Rock Hudson.
Dacă vrei să vinzi o minciună...
Convinge presa să-i facă reclamă.
Nu, o conferinţă de presă şi apoi vor citi scenariul.
Au nişte actori, îl vor citi de la un capăt la altul.
Au costume şi tot tacâmul.
Nu pot, Variety are exclusivitate.
Ai putea băga nişte elemente din Orientul Mijlociu ?
- Mesopotamia, Egipt ? - Iran.
Îţi fac loc, cu condiţia să scrii cel puţin o jumătate de pagină.
Nu, va fi un eveniment, un spectacol !
- Lester ? - Nina, arăţi fantastic !
- Vei citi scenariul ? - Sunt Serksi, vrăjitoarea galactică.
Minunat ! O să te sun !
Să n-o văd pe astrovrăjitoarea asta !
- O cunoşti ? - Am fost însurat cu ea.
- Irakul e o ţară uimitoare ! - Noi filmăm în Iran.
- Iran, cu "n" ? - Da, abia aştept.
La ştiri nu te uiţi ?
La ce se referă titlul ?
La celebra Argo.
- La Iason şi Lâna de Aur ? - Nu, e numele navei spaţiale.
Zboară peste tot, străbate întreg cosmosul.
- Deci e vorba de argonauţi. - Nu.
- De la ce vine "Argo" ? - Habar n-am.
- Nu ştiţi ? - De la "Să te spargo !"
Atenţiune, doamnelor şi domnilor !
Au venit actorii şi vom da citire scenariului.
Argo, de Mary Ann Boyd.
"În scenă aterizează o navă spaţială."
"Cadrul e un bazar exotic, cu aer de Orient Mijlociu."
Cei care lucrează aici nu sunt diplomaţi.
Aşa cum a spus imamul Khomeini,
nu am găsit dovezi că aceşti oameni ar fi diplomaţi.
Toate probele găsite dovedesc că aceşti oameni sunt spioni.
În numele lui Allah cel mare şi milostiv,
adresăm acest mesaj naţiunilor trezite la realitate.
Vrem să dăm în vileag faptele odioase ale SUA...
Lumea noastră s-a schimbat.
Flacăra speranţei s-a stins de mult în această galaxie.
- Nava se întoarce ! - Activaţi propulsoarele !
Un câmp gravitaţional aşa puternic va ucide orice fiinţă.
Atacarea ambasadei nu are nicio scuză.
Acei fanatici trebuie să afle că Statele Unite nu vor ceda
în faţa terorismului internaţional sau a şantajului.
Domnule, vom fi zdrobiţi ! Nu avem timp...
Mass-media e controlată de capitalişti şi marii petrolişti.
Guvernul SUA consideră că revoluţionarii sunt terorişti,
însă SUA şi CIA constituie cea mai mare organizaţie teroristă.
"Povestea a fost spusă, dar nu s-a încheiat."
"Trei sori apun. Robele cad de pe trupul prinţesei."
Dacă îi găsim nava, mai avem o speranţă.
La bordul lui Argo e soţul meu, eroul şi speranţa mea.
Vom începe procesele şi vom executa sentinţele.
Mă întreb unde se va sfârşi această demonstraţie de ură.
Ce vor? Ei spun că ar trebui să ne întrebăm pe cine vor.
E clar, vor extrădarea fostului şah.
Administraţia Carter ezită să discute de drepturile omului.
Administraţia Carter a oferit azil celui mai mare criminal.
- Pe viaţă ? - Până ce şahul va fi extrădat.
Dar dacă şahul, internat acum la un spital din New York,
va pleca din SUA în altă ţară decât Iranul,
vor fi înăsprite măsurile luate împotriva ostaticilor.
"În cadru apare domul Shidoori,"
"zăbovind asupra unei flori roşii între resturile navei din deşert."
"Cadrul se întunecă. Sfârşit."
- Alo! - Bună.
- Bună.
Ce mai faci?
- Bine. Se pare că eşti bine. - Da.
E loc şi de mai bine.
Ştii, o să-i ţinem ziua de naştere la o popicărie.
Ar trebui să vii şi tu.
- Când e asta ? - De ziua lui.
Înţeleg. E o alegere bună.
Nu ştiam dacă e în weekend sau... Dar e-n regulă.
Bine, s-ar putea să vin. Încerc.
Nu încerca, Tony. Hai.
Te-ai spălat pe dinţişori?
- Trebuie să mă duc să-l oblig. - Bine. Du-te şi obligă-l. Mai vorbim.
- De ce a făcut asta? - Pentru că aşa a vrut.
A văzut un agent sub acoperire pozându-se cu R2-D2.
- Au ales varianta cu profesorii. - E o condamnare la moarte, Jack.
Atunci e vina lui Engell.
S-a terminat, Tony. Spală-te pe mâini.
Ascultă, am făcut 30 de filme.
Jumătate din ele, cei sus-puşi au încercat să le interzică.
Nu şi pe ăsta.
Voi sta aici şi voi conduce o companie cinematografică.
Prima duşcă în cinstea filmului !
- Să vă spargo ! - Să vă spargo !
Cum ai trecut de granguri?
MINISTERUL DE EXTERNE
- Cum ai obţinut întâlnirea? - M-am dus direct la şeful operaţiunii.
Şi ţi-am folosit numele.
Poţi să uiţi de vacanţa aia din Ocean City, Jack.
BIROUL MINISTRULUI DE EXTERNE 25 IANUARIE 1980
Fii tare ! E ca şi cum ai vorbi cu cei doi moşi din The Muppets.
- Extratereştri şi roboţi ? - Da, domnule.
Adică la Hollywood există acum o companie de film finanţată de CIA ?
Da, domnule.
- Şi bicicletele ce-aveau ? - Am încercat să raportăm mai sus...
Şi aşa e mai plauzibil decât dacă erau profesori ?
În primul rând, în Iran nu mai sunt profesori străini.
De cei de la Hollywood se ştie
că l-ar pune pe Pol Pot să regizeze un film la Stalingrad pentru bani.
Toate variantele sunt proaste. Trebuie ales răul cel mai mic.
Şi o idee proastă mai răsărită n-ai ?
E cea mai bună dintre toate ideile proaste.
Guvernul SUA îţi aprobă filmul ştiinţifico-fantastic.
Vă mulţumesc.
Îţi reamintesc că, dacă eşti prins, Agenţia te va ignora.
Abia mă bagă în seamă acum.
- Pe cine să anunţăm, în caz de ceva ? - Doar pe Christine.
Trebuia să-mi fi luat ceva de citit în închisoare.
Te-ar ucide înainte să te închidă.
Mersi că m-ai condus.
Studio 6.
Avem undă verde. Ţii biroul deschis până la noi ordine.
- Să te spargo ! - Să te spargo !
E cam târziu. Oare mai vine?
Altora le e şi mai rău.
Altora le e mai bine.
LA MULŢI ANI, BĂRBATE !
Pasagerii cursei British Airways 87 sunt aşteptaţi la poarta de îmbarcare.
REGRET CĂ NU TE-AM PRINS. VOI LIPSI O VREME. TE SUNĂ JACK.
VĂ IUBESC MULT PE AMÂNDOI.
CU DRAGOSTE, TATA.
"Suntem o naţiune de 35 de milioane de oameni."
"Mulţi dintre ei sunt nerăbdători să devină martiri."
- Bună. - Bună !
- Hai la culcare ! - Vin în cinci minute.
S-a rugat de mine.
Când a început agitaţia pe străzi, acum nouă luni...
...m-a implorat să plecăm.
Făcuse bagajele şi i-am spus:
"Hai să mai rămânem puţin."
Nu mă gândeam decât...
...să rămân.
Îmi era bine aici, voiam să rămân.
Să-i dovedesc lui Newsom că am curaj.
Nu-mi vine să cred că am pus-o pe Kathy în situaţia asta.
Cred că vom muri aici.
- Alo? - Christine! Bună, sunt Jack O'Donnell.
Toni m-a rugat să-ţi spun că o să...
O să fie plecat şi n-o să te poată suna o vreme.
Unde se duce? Jack, e în siguranţă?
Da, desigur. E în siguranţă.
Trebuia să te opreşti după ce ai spus "da".
ISTANBUL, TURCIA 27 IANUARIE 1980
"În Iran categoric nu există riscul izbucnirii unei revoluţii."
Aşa spunea raportul CIA din 1 noiembrie 1979.
Nu poţi avea dreptate mereu.
- Salut, Kevin. - Când te-ai întors ?
Boeingul 747 cu care a fugit şahul era doldora de lingouri de aur.
- Era să rateze decolarea. - Dar tu ai fost ocupat.
I-am ajutat să fugă pe torţionarii care au lucrat pentru dictator.
Treaba e tot mai groasă.
Cine aterizează la Mehrabad completează aşa ceva.
Foaia de dedesubt e autocopiativă.
Cea albă rămâne la aeroport. Când pleci, le compară.
Aşa ştiu dacă ai intrat în ţară când declari.
Dacă verifică, vor şti că n-am intrat cu şase oameni.
Dacă verifică.
După ce aterizezi, du-te direct la Ministerul Culturii şi Cultelor,
să "pupi dreapta".
Ai grijă să-ţi înregistreze cererea pentru aprobarea de filmare.
Dacă te vor prinde apoi, măcar te vor tortura mai cu îndoială.
CONSULATUL IRANIAN DIN TURCIA
În ce scop veţi călători în Iran ?
Producţie de film. Merg cu afaceri.
De ce nu aţi solicitat viza în Canada ?
Mi-ar fi plăcut, dar şeful m-a anunţat abia când am ajuns aici.
Are cap pe umeri ca să nu-i plouă în gât.
The Times şi AP au aflat că şase au scăpat.
Ştiu cine sunt şi că îi ascund canadienii.
- Un membru al unei familii a vorbit. - Maică Precistă !
Vance o să-i invite la masă pe redactori.
Crede că îi va convinge să păstreze tăcerea.
Omul tău ar face bine să-i găsească şi să-i scoată de-acolo.
Am intrat în spaţiul aerian iranian.
Vom strânge eventualele pahare cu băuturi alcoolice.
Sunteţi singur în echipa de filmare ?
Nu, azi mă întâlnesc cu alţi şase canadieni.
- Vreţi să filmaţi la bazar ? - Da, poate şi la palat.
- În locuri reprezentative. - Înţeleg.
Orientul exotic.
Îmblânzitori de şerpi, covoare zburătoare.
Aţi venit la noi în nişte vremuri tulburi.
Înainte de revoluţie,
40% din cinematografele de la Teheran difuzau pornografie.
Înţeleg.
Acest birou are rolul de a purifica
şi de a promova arta.
- Ministerul va analiza cererea dv. - Vă mulţumesc.
- Lester, lucrezi noaptea ! - Până la ivirea zorilor.
Ai energie, Lester. Aş vrea să fiu ca tine.
Am 150 de ani, aşa că n-ai avea viaţă lungă.
AMBASADA CANADEI TEHERAN, IRAN
- Domnule ambasador. - Ken Taylor.
Mulţumesc pentru ce faci.
M-aşteptam să ai un aspect mai guvernamental.
Mă confunzi cu agenţii FBI.
Pofteşte, te rog.
- Sunt imaculate, n-au ştampile. - Mă ocup eu de asta.
Cât durează ?
O zi, să pregătesc acoperirea. Două, dacă e nevoie.
- Şi apoi zbori cu ei ? - Da.
Trebuie să ştii că menajera noastră şi-a dat seama cine sunt.
Nu ştiu dacă e de încredere. Mai bine plecaţi cât mai repede.
Salut ! Mă numesc Kevin Harkins.
Eu vă voi duce acasă.
Acestea sunt rolurile pentru identităţile voastre false.
E teatru absurd !
- Ce şanse avem ? - Bune.
Bune ? Care sunt procentajele ?
30% să fim executaţi public ?
De ce n-au apelat la identităţi false obişnuite ?
Canadienii de rând au părăsit Iranul.
Îşi vor da seama cine suntem.
Pe consulul suedez l-au ţinut o oră la aeroport pe motiv că e american.
Nu putem face asta. Nu ştim ce fac cineaştii.
De aceea am venit.
Vă voi ajuta până la capăt. Cu asta mă ocup.
Ai mai scos oameni din ţară pe această cale ?
Acum e prima oară.
Ştii că prind zilnic la aeroport câte un om al şahului ?
Îi judecă sumar şi îi execută dacă au nume americane în agendă.
Ai venit de o oră şi ne ceri să-ţi încredinţăm vieţile, dle...
Harkins.
- E numele tău adevărat ? - Nu.
Ştiu că riscurile există şi sunt mari,
dar trebuie să plecăm.
Am primit ordin să închid ambasada şi să plecăm. Nu mai au unde sta.
Nu vom trece de vamă la aeroport. Nu glumesc !
Adică planul e atât de nebunesc încât va da roade ?
Au scos oameni din Birmania.
Din republici bananiere ? I-au scos după puci.
Le-au dat vameşilor 100 de dolari ca să închidă ochii.
Ştii, el ne-a salvat prima oară.
Dacă ne prind cu paşapoarte false, ne execută ca fiind spioni.
- Nu vrei să minţi, Joe ? - Nu putem sta aici.
Dacă ne prind, vă vor acuza că aţi adăpostit duşmani.
Am discutat cu Pat, ne-am asumat acest risc.
Tipul ăla joacă la cacealma şi va pierde.
Dacă el pierde, noi murim.
Moare şi el.
- Nu avem de ales. - Trebuie să plecăm.
Identităţile false au fost create special pentru fiecare.
Memoraţi întreg conţinutul.
Cine sunteţi, ce faceţi, unde aţi fost, biografia completă.
La ea adăugaţi concediile, alergiile, partenerii de sex.
Ca să reuşiţi, trebuie să visaţi ca personajele voastre.
Începeţi în seara asta.
Mă întorc mâine şi plecăm. Baftă !
- Personajul meu e naşpa. - Cum te cheamă ?
Mike McEwan.
- E convingător. - Kathy, tu cum te numeşti ?
Croaziera de lux începe peste 15 minute.
Ministerul de Externe a insistat că situaţia de criză din Afganistan
nu va abate atenţia SUA de la criza ostaticilor.
... e perceput ca fiind inacceptabil sau cel puţin reticent...
Statele Unite par să ezite
în confruntarea aprigă cu Uniunea Sovietică
în privinţa invaziei din Afganistan.
SUA intenţionează să boicoteze Jocurile Olimpice de la Moscova.
Veştile sunt proaste chiar şi când sunt bune.
John Wayne e mort de şase luni şi uite în ce hal a ajuns America.
SUBIECT: CĂUTARE LOC DE FILMARE
DE LA MINISTRUL ADJUNCT AL CULTURII ŞI CULTELOR
POLIŢIA NAŢIONALĂ IRANIANĂ FIŞĂ DE INTRARE PE MEHRABAD
"Ministrul Culturii şi Cultelor a aprobat cererea dv."
"Un reprezentant va aştepta echipa"
"la intrarea Khayyam a marelui bazar mâine, la ora 15:00."
Vor să vă daţi de gol.
- Poate cooperează. - Exclus !
Şapte americani în bazar ? Vă băgaţi în gura lupului.
Şapte canadieni, Jack.
Nu le da ocazia să-şi bage nasul prea mult.
- Măcar sunt pregătiţi ? - Progresează.
- N-au şanse dacă nu-s pregătiţi. - N-am de ales.
Dacă refuzăm, îi scot sub ameninţarea armelor.
Cât crezi că vor rezista când le vor smulge unghiile ?
SCENA 180 CURSĂ ÎN DEŞERT
SCENA 65 GOANA PRIN BAZAR
Vrei să mergem în marele bazar la ora 15:00 ?
Ai spus că memorăm datele şi mergem direct la aeroport.
Bănuiesc ceva ?
Trebuie să ne prefacem că suntem cineaşti.
Mergem azi la bazar şi plecăm mâine.
Noi nu mergem.
Le-a spus că suntem şase. Dăm de bănuit dacă nu mergem.
Ce altceva putem face, fir-ar să fie ?
Vor să ne dăm de gol ! Nici nu ştiu că suntem aici !
Asta e situaţia ! Nu avem încotro !
De unde ştim că ne putem da drept alţii ?
Nu suntem agenţi CIA.
- E sinucidere curată. - Vă cer să aveţi încredere în mine.
Nu am încredere în tine.
Asta e situaţia, Joe. Pe ce lume trăieşti ?
Într-o lume în care oamenii sunt spânzuraţi de macarale, Bob !
E prea periculos. Nu-mi duc soţia la bazar.
Joe ?
Ne vedem la ora 14:00.
Să nu fiu recunoscută, dar să arăt ca în poza din paşaport.
N-am mai avut asemenea emoţii de la nuntă.
Să sperăm că asta nu e o greşeală cât casa.
Scuze ! Gata.
Alo ?
Cine era ?
- Mark ? - Da.
Mi-e frică.
Linişteşte-te.
- Unde sunt ? - În bucătărie.
Asta mi-e meseria, scot oameni din ţară.
N-am abandonat pe nimeni niciodată.
Aş vrea să vă cred, domnule Harkins.
Numele meu e Tony Mendez. Sunt din New York.
Tata a fost constructor şi mama e învăţătoare.
Sunt căsătorit şi am un băieţel de zece ani.
Dacă azi faceţi cum spun eu, vă asigur că mâine plecăm.
La dracu' !
Drace !
Ţineţi-vă bine !
Sunteţi teferi ?
Spuneţi-mi cine sunteţi.
Mike McEwan, cameraman.
Robert Baker, regizor.
Timothy Harris, şef de platou.
Mary Ann Boyd, scenaristă.
- Rachel Dewart, designer de film. - Sean Bissett, producător asociat.
Bine. Hai să facem un film !
Bine aţi venit ! Eu sunt Reza Bolhani.
- Kevin Harkins, producător. - Îmi pare bine !
El e Mike McEwan, cameramanul.
El e Tim. Ea e Mary, scenarista.
Bob Baker, regizorul.
- Sunteţi regizorul ? - Da.
- E un film cu mireasă străină ? - Poftim ?
Un film în care o străină se căsătoreşte în Iran,
dar nu ştie limba sau obiceiurile
şi de aici apar neînţelegeri şi situaţii amuzante.
Nu.
Bazarul din Teheran e printre cele mai mari din lume.
Are o vechime de peste 8.000 de ani.
Aici găsiţi multe: hârtie, mirodenii,
metale preţioase, tot ce doriţi. Pe aici, vă rog.
Pe aici.
- Mike ? - Da.
Nu cumva ţii aparatul invers ?
Ba da.
Mai avem puţin.
Aici ne oprim. Nu vă îndepărtaţi de grup !
Vrea poza pe care ai făcut-o.
Trebuie să facă poze. E designer.
Zice că nu ţi-a dat voie să îi fotografiezi prăvălia.
Nu-i nimic, spune-i că i-o dau.
Vă rog, luaţi fotografia.
Pacea fie cu tine.
Bine aţi venit.
Ce mai faci ?
Bine, mulţumesc. Dv ?
Mulţumesc, asemenea. Cum te cheamă ?
Sahar.
Zice că şahul i-a ucis fiul cu o armă americană.
Nu ! Canada !
V-aş sugera să încheiem vizita.
Surioară, urmaşii Profetului lui Allah se poartă blând unii cu alţii,
dar sunt amarnici cu necredincioşii.
Facă-se voia lui Allah !
Smeriţii sunt cei mai păcătoşi.
Cu ce vă mai pot ajuta ?
Ar mai fi ceva.
Cât au stat aici ?
Poftim ?
De când sunt aici.
De când sunt aici musafirii ambasadorului ?
Au sosit acum două zile.
Iartă-mi indiscreţia, dar trebuie să fim vigilenţi.
Toţi cei din această casă sunt prieteni ai Iranului.
Cum s-au descurcat ?
Şi mâine ?
Mâine vor fi pregătiţi.
Kennedy a revenit uluitor după ce a fost umilit în Illinois.
Îmi place New Yorkul.
Şi îmi place şi Connecticutul !
Cum a câştigat aici ? A fost ajutat.
Pentru fiece zi de captivitate, un tip din Scranton pune un steag pe peluză.
Când peluza se umple, Kennedy câştigă alegerile preliminare.
Cei şase refugiaţi la canadieni vor ajunge în ţară.
VARIANTA HOLLYWOOD
ARGO O CONFLAGRAŢIE COSMICĂ
Cine a autorizat asta ?
- Unde a fost emis paşaportul tău ? - La Vancouver.
- Locul naşterii ? - Toronto.
Canadienii nu pronunţă al doilea "t".
Crezi că ştie asta vreunul din Komiteh ?
Dacă veţi fi reţinuţi, vor aduce pe cineva care ştie.
Mary, care au fost ultimii trei premieri ai Canadei ?
Trudeau, Pearson şi Diefenbaker.
- Numele tatălui tău ? - Howard.
- Meseria lui ? - Pescar.
- Locul naşterii ? - Halifax, Noua Scoţie.
- Când te-ai născut ? - Pe 21 februarie 1952.
- Ce funcţie ai ? - Producător.
- Asociat. Care-i ultimul tău film ? - Bine-mersi.
- Cine l-a finanţat ? - CFDC.
Care e numele tău de botez ?
- Leon ? - Împuşcaţi-l, e spion american !
Vor vrea să vă dovedească încercând să vă intimideze.
Trebuie să vă ştiţi biografia ca pe apă !
Crezi că mai contează povestea ta când ne pun arma la tâmplă ?
Povestea mea e singura care vă poate apăra.
Bine.
Au scăpat teferi din căutarea locului de filmare.
Eşti căutat la telefon.
- Ce-i ? - Treci la negru pe verde.
Spune.
- Totul s-a schimbat. - Poftim?
- Au anulat treaba. Te întorci. - Cum ?
Generalii pun la cale o misiune militară de salvare.
Delta Force se pregăteşte pentru asaltul ambasadei.
Dacă îi aduc acolo pe cei şase, nu vor fi ostatici mult timp.
Nu i-aş mai fi scos din casă dacă ştiam că nu-i iau !
S-a terminat, Tony.
Dacă rămân aici, îi vor lua, dar nu vii.
Ascultă-mă ! Opinia s-a schimbat !
Dacă şase americani sunt executaţi în reşedinţa unui diplomat canadian
e un scandal mondial.
Dacă şase americani sunt prinşi dându-se drept cineaşti
cu CIA la aeroport şi executaţi e o palmă pe obrazul SUA.
Operaţiunea e anulată.
Avem o obligaţie faţă de aceşti oameni.
Obligaţia noastră e să executăm ordine.
Îmi pare rău.
Fir-ar !
- Intră. - Sunt gata să încerc din nou.
Eşti pregătită. Te-ai străduit.
În clipa asta, cel mai bine ar fi să te relaxezi.
- În regulă. - Ţi-ai învăţat bine rolul.
Mulţumesc.
În seara asta distrugem totul.
Nu lăsăm nimic în urmă !
Înţeleg că ai aflat.
Ministerul de Externe vrea să arzi paşapoartele înainte să pleci.
Dacă le spui acum, se vor panica. E mai bine să nu apari mâine.
Misiunea era oricum sortită eşecului. Tu te-ai străduit cel mai mult.
Puţin mai aproape. Nu te opri.
Acum. Opreşte-te.
Nu.
E de la tata !
Priveşte.
Poftim.
Treaba a picat. Vor să eliberăm biroul.
Mai târziu. Hai să bem ceva !
Întârzie.
O'Donnell.
Când se întâmplă ceva, cineva răspunde.
Acum eu răspund.
- Îi scot din ţară. - Tony !
www.subs-info.ro
Alan, trebuie să confirmăm cele şapte rezervări la Swissair.
- Biroul a anulat operaţiunea. - O reluăm !
- Nu pot, e oprită de sus. - Stai o clipă !
Cum adică de sus ? Ce înseamnă asta ?
Ca să obţinem biletele, trebuie să aprobe Carter.
E timpul să plecăm.
În regulă !
- Unde-i Engell ? - E într-o şedinţă.
Spune-i să iasă.
Spune-i să iasă !
Mulţumesc mult !
- Mulţumim. - Pe curând !
- Sahar e în autobuz. - Perfect.
Sahar nu va păţi nimic.
- Mulţumesc. - Eu îţi mulţumesc !
- Plecaţi imediat, da ? - În 30 de minute suntem în tren.
Bine.
Biroul a spus că nu.
Nu acţionaţi din proprie iniţiativă şi nu decideţi dacă acţiunea are loc !
- Are loc ! - Jack, mai ai puţin şi...
- Atât de puţin ? - Întreci măsura.
Nu-l abandonez cu mâna-n fund la aeroport cu şase oameni.
Spune-i directorului CIA să sune la Casa Albă ! Fă-ţi meseria !
- Urcă-te în avion, Claude. - Da, domnule.
Primele întrebări vi se vor pune la primul punct de control.
Acolo se vor uita la paşapoarte.
Paşapoartele au sosit săptămâna trecută de la Ottawa.
- Caută-l pe şeful de cabinet ! - Cum dau de el ?
Suntem agenţie de spionaj ! Găseşte-l !
Al doilea punct de control e la biroul de emigrări.
Le veţi înmâna câte un formular.
În ele scrie că aţi intrat în ţară acum două zile.
Se vor apuca să caute duplicatele albe, care nu există.
Le spuneţi că nu ştiţi ce s-a întâmplat.
Dacă voi credeţi că ei au pierdut foile albe, vor crede şi ei.
Jordan e în aripa de vest. Nu răspunde la telefon.
- Unde sunt copiii lui ? - Poftim ?
La ce şcoală învaţă copiii lui ?
Mulţumesc.
Academia Pace, în Buckhead, Georgia.
Casa Albă.
Sunt Murphy, de la Academia Pace. Aş dori cu domnul Jordan.
Mă tem că e urgent.
Vă fac legătura la biroul şefului de cabinet.
Capcana e la al treilea punct de control.
Veţi fi controlaţi de Garda Revoluţionară.
Cei mai mulţi au învăţat în SUA şi Europa.
Toţi vor să pună mâna pe americani.
- Alo ? - Sunt Jack O'Donnell, de la CIA.
Operaţiunea din Teheran e în curs. Nu avem acceptul preşedintelui.
- Vor fi capturaţi. - David, răspunde !
Zurich. Pe numele Harkins.
NUME PASAGER: KEVIN HARKINS
NICIO REZERVARE
Îmi pare rău, nu există nicio rezervare.
Telex urgent !
Vă rog să mai verificaţi o dată.
VARIANTA HOLLYWOOD, APROBATĂ. SUCCES ! CARTER
O copie la secretarul Apărării ! Confirmaţi rezervările !
HARKINS, CONFIRMAT
Îmi cer scuze, tocmai am primit rezervarea.
Swissair zice că au luat biletele.
Biroul din Los Angeles să fie pregătit în caz că sună.
Le-am spus să-l închidă.
Poftim.
Nu e aici.
- Când aţi venit în Iran ? - Acum două zile.
Care a fost scopul şederii ?
Căutăm locaţii pentru un film.
Avem o...
Am o scrisoare de la Ministerul Culturii.
Dacă vreţi s-o citiţi...
Mergeţi.
Hai odată !
Începe îmbarcarea rândurilor 18-35 pentru cursa Swissair 363.
Noi mergem la...
Suntem împreună, suntem canadieni.
Swissair spune că nu sunt la bord.
- Trebuiau să fie deja. - Biroul din Los Angeles nu răspunde.
Domnule...
E un film SF despre un război dintr-o altă lume.
Iată despre ce e vorba.
Fireşte că vorbesc farsi.
Vreau să fac un film în Iran.
Nu, eu sunt scenarista.
Kevin, dă-mi planşele.
Aceste desene arată ce vrem să filmăm.
Extratereştrii cei răi au cucerit planeta eroului.
Luptă să-şi salveze familiile şi recuceresc oraşul.
Extratereştrii ştiu că el e alesul şi îi răpesc fiul în bazarul de mirodenii.
El şi soţia lui iau cu asalt castelul.
Poporul e de partea lui. Sunt ţărani, dar învaţă să lupte.
Trag cu arme în inamici.
Iar regele extratereştrilor e ucis când poporul se ridică la luptă.
Nu plecaţi până nu verificăm.
Înţeleg.
Sunaţi la biroul nostru. Vă vor confirma.
- Aş merge pe anii '30. - Se filmează.
- Mergem la birouri. - Înţeleg, dar acum se filmează.
BIROURILE PRODUCĂTORILOR
FILMĂRILE LA ARGO ÎNCEP ÎN MARTIE
Pasagerii cursei Swissair 363 sunt rugaţi să se îmbarce.
De la început ! Revenim la prima scenă !
- Revenim la prima scenă ! - De la început !
- Mergem la birouri... - Repejor! Filmăm!
- Mergem la birouri. - Îmi pare rău, filmăm.
Regret, vom apărea în film. Sună-mi impresarul !
Domnule !
Studio 6 !
Cu domnul Kevin Harkins, vă rog.
Domnul Harkins e plecat din ţară, caută locuri de filmare.
Doriţi să-i lăsaţi un mesaj ?
Încheiem îmbarcarea pentru cursa Swissair 363 către Zurich.
Putem pleca.
Păstraţi-le, vi le fac cadou.
Poftiţi, domnişoară.
Aici Swissair 363. Pot rula pe pistă ?
Swissair 363, sunteţi a doua aeronavă la decolare.
Doamnelor şi domnilor, vom fi a doua aeronavă la decolare.
Swissair 363, ai permisiunea de decolare.
Aici Swissair 363, am permisiunea de decolare.
- Au escamotat trenul ! - Aşteaptă.
Doamnelor şi domnilor, am plăcerea să vă anunţ
că puteţi consuma băuturi alcoolice. Am ieşit din spaţiul aerian iranian.
Te iubesc.
Au scăpat !
Da !
Au ieşit din Iran !
I-am scos de-acolo !
Au scăpat !
Da !
Bravo, băieţi !
Am reuşit !
Puteţi intra în Republica Irak.
În seara asta am intrat în istorie.
Istoria începe ca o farsă şi se termină ca o tragedie.
Citatul e pe dos.
- Al cui e ? - Al lui Marx.
Groucho a zis treaba asta ?
Sunaţi la The Times, să dea sfoară-n ţară.
- Agenţii CIA sunt băieţi buni. - Canadienii sunt băieţii buni.
Nu ne lăcomim, e şi meritul lor.
Va fi doar al lor, altfel se vor răzbuna pe ostatici.
"Satana" nu s-a implicat. Nicio vorbă despre CIA.
Aşa să fie, Jack ?
În ce să fim implicaţi ?
Şi noi am fost surprinşi, ca toată lumea.
Mulţumim, Canada !
Cu fiecare zi petrecută acolo, pericolul devenea tot mai mare.
Trei luni am căutat o soluţie pentru a-i scoate din ţară.
După 87 de zile, în sfârşit avem veşti bune.
Ministerul american de externe le mulţumeşte lui Joe Stafford,
Kathy Stafford,
Mark Lijek...
- Ian. -Cora Lijek...
Uită-te la asta.
Bob Anders.
Noi, americanii, rămânem pe veci recunoscători
aliatului şi prietenului nostru de la nord
pentru ocrotirea şi scoaterea din Iran a diplomaţilor noştri.
Canada va plăti...
...pentru această încălcare a suveranităţii Iranului.
Le mulţumim lui Pat şi Ken Taylor, precum şi poporului canadian.
Azi-dimineaţă eram la Jerry's, mâncam micul dejun.
Chelneriţa vine la mine cu un ziar şi zice:
"Aţi văzut ce-au făcut canadienii ? Noi de ce nu putem ?"
- Ştii ce i-am răspuns ? - Nu. Ce ?
Să te spargo !
- Gata. - Mulţumesc mult.
Păcat că mi-am uitat acasă carnetul cu autografe !
M-a sunat "Eminenţa Sa". Vrea să te vadă.
Probabil că vrea să mă concedieze personal.
Vrea să te decoreze cu "Intelligence Star".
Vei primi cea mai înaltă distincţie a serviciilor de informaţii ale SUA.
Ceremonia va avea loc pe 14.
Dacă amână o săptămână, l-aş aduce pe Ian.
Intră în vacanţa de iarnă.
Operaţiunea a fost secretă, aşa că şi ceremonia e secretă.
Nu are voie să afle. Nimeni n-are voie.
- Îmi dau medalia şi apoi mi-o iau ? - Da.
Dacă voiam ovaţii, ne făceam circari.
Credeam că asta şi suntem !
Carter a zis că eşti un mare american.
- Un mare american şi mai cum ? - Asta n-a mai zis.
- Ce s-a întâmplat cu filmul tău ? - L-au vândut altei companii.
Pot intra ?
Criza ostaticilor din Iran s-a încheiat pe 20 ianuarie 1981,
când toţi ostaticii au fost eliberaţi. Au stat în captivitate timp de 444 de zile.
CIA şi Ambasada Canadei au colaborat la eliberarea celor şase americani.
Acest caz rămâne şi astăzi un exemplu al cooperării între guverne.
Toţi cei şase americani salvaţi au revenit la Ministerul de Externe
după calvarul prin care au trecut în Iran.
Machiorului John Chambers, premiat cu Oscar,
i s-a decernat Medalia CIA, cea mai distinsă decoraţie civilă.
El şi Mendez au rămas prieteni până la moartea lui Chambers, în 2001.
Tony Mendez şi-a recăpătat medalia în anul 1997,
când operaţiunea Argo a fost desecretizată de Bill Clinton.
Locuieşte la ţară în Maryland, cu familia lui.
CUM SĂ IEI OSCARUL PENTRU MACHIAJ
NUMĂR DEDICAT LUl JOHN CHAMBERS
Au intrat sub pretextul că fac un film,
dar aveau toate şansele să dea greş.
Fireşte, după ce au reuşit,
au fost tentaţi să dezvăluie întreaga poveste.
Şi eu mă puteam lăuda, fiindcă eram preşedinte atunci,
însă a trebuit să păstrăm secretul.
După ce s-a pensionat, Tony Mendez a intrat în istoria CIA
în topul celor mai importanţi 50 de agenţi CIA
din toate timpurile.
În cele din urmă, toţi ostaticii au revenit teferi acasă.
Am păstrat integritatea SUA şi am făcut-o pe cale paşnică.
ÎN MEMORIA LUI IAN MENDEZ
BEN AFFLECK LE DEDICĂ ACEST FILM LUI JENIFER, VIOLET, SERA ŞI SAM