Ne, ne, ne.
Nisem te hotel prestrašiti, moj mali dojenček.
Tiho, vampirček, ne joči tako,
očka bo ptičku odgriznil glavo.
Poljubil te bom na trebuh.
Poljubil te bom na trebuh!
Lepo, ampak morda malce prostornejše,
nastaniti hočem veliko pošasti.
Ujel te bom, mala Mavis.
Ujel te bom!
Kaj tam zunaj?
Nikoli ne gremo ven.
Nikoli.
PRAVLJICE O LJUDEH
In potem so pošasti pobegnile in so se bile prisiljene skriti.
Ampak, Harry, človek, jih je našel in skočil izpod njihovih postelj.
Strah me je! –Zažgal je njihovo obleko
in jim odgrizel prste!
In jim vzel sladkarije!
Ne dam svojih sladkarij.
Krempeljček, ničesar se ti ni treba bati.
Tvoji mami sem obljubil, da te bom vedno varoval.
Moja lepa Mayvay
naj preženem tvoj strah.
Ti ljudje so strašni,
zato boš z očkom ostala.
In če ti bodo ljudje hoteli škodovati,
bom preprosto rekel ...
Ker si očkova punčka,
očkova punčka.
Sem tvoj oči Vladi ...
Samo pokrči noge in se odrini.
Verjemi mi, miška.
Letim, letim!
Poglej se!
Hitreje, srček, hitreje!
Uspelo ti je, moja mala vudu lutkica.
Oprostite, gospod.
Kaj, kaj?
V redu sem.
Pripravljen je.
Dobro izgleda.
Samo pošasti lahko vstopijo?
Absolutno.
Zelo dobro je skrit.
Pred sabo imate 200 hektarov strašljivega gozda.
Na obrobju je dežela Neživih.
če si bo kateri človek upal pogledati tja, bo hitro pobegnil.
Toda, seveda, bodite pametni.
Brez kresov, brez ognjemetov.
Da, da, ne, ne. Brez ognja, razumem, razumem.
Čas je, moja draga Martha.
Kraj, o katerem sva zmeraj govorila za najino Mavis.
Tu je ne bo nihče nikoli poškodoval.
HOTEL TRANSILVANIJA
Sedanjost
ŽIVI MRTVEC
Da, tam zadaj je prava zmešnjava.
Dobrodošli v Hotelu Transilvanija!
Brez ljudi od 1898.
Najvarnejša destinacija, kar jih je.
Vzemite prospekt.
Osebno sem načrtoval spektakularen razpored dogodkov,
ki vodijo do jutrišnjega ekstravagantnega rojstnega dneva, moje hčerke.
Veseliva se vsakoletnega prihoda sem, Grof.
Tako zelo uživava v varnosti.
Seveda, zato smo ga zgradili.
Da, dober večer.
Hvala, Marty.
Tudi ti si videti bled.
Gospod, gospod, gospod!
Imamo resno težavo z odtokom.
Odtok? Že grem.
Gospod Ghouligan!
V sobi 348 je zamašeno stranišče.
Je že v redu, vsi imamo kdaj težave z želodcem, g. Bigfoot.
Hej, otroci pomirite se.
Le mamo in očeta bi naj delali nesrečna.
No, no, se tako obnaša?
To je hotel, ne pokopališče.
Oprosti, stric Drak.
Drak! Kako si?
Wayne, prijatelj stari.
Komaj sva čakala ta konec tedna.
Vedno se je lepo umakniti iz senc, za nekaj dni.
Lepo družino imaš.
Samo, da počistim za njo.
Gospodinje!
Frankie, fant moj! Poglej se!
Še zmeraj potuješ s pošto, g. Poceni?
Težava ni v denarju.
Bojim se letenja, prav?
Mislim, motorje lahko vsak trenutek zajame ...
Ogenj! Da, da.
Ogenj slab.
Saj vemo.
Augustus, Porridge Head, dajta no!
Je to videti kot Frankensteinova glava?
Hej, Drak, kolega. Kaj se dogaja s tvojim ogrinjalom?
Kako to misliš?
Kdo me je uščipnil?
Kriv. Ne morem se ti upreti.
Da, zelo zabavno, Nevidni človek.
Pozdravljen, lepo te je videti.
Nikoli ne zastara.
Zgrešil si.
Zgrešil, zgrešil, zgrešil.
Dobro, zmagal si. Primi slanino.
Zakaj držim slanino ...
Ne! Spravite jih dol!
Zabava prihaja!
Pozdravljen, Murray!
Drak, kaj se dogaja, prijatelj?
Pesek, Murray, pesek.
Zmeraj ta pesek.
Wolfie, Wanda, Frank!
Obožujem tega fanta.
Zmeraj stavi na vse.
Videti si vitkejši.
Zdaj, ko te je sama glava.
Dobro, plačal boš za to.
Torej kaj se dogaja, Drak?
Hotel je videti grozno.
Hej, poglejta tole.
Mimogrede, prav si imel glede navodil.
Že v redu.
Vzel sem Tigris,
po Nilu in ni bilo nobenega prometa.
Šališ se.
V mojem preddverju?
Drak, prisežem, da ne prdim tako.
Gospodinje!
Tega nisem povzročil jaz.
Pripravljeni smo.
Mavis, vse najboljše za 118. rojstni dan.
Ko bi le bila Martha tukaj, da bi videla tole.
Vedno je tukaj, Wanda.
V redu, prijatelji.
Tako sem vesel, da ste prišli slavit
še en rojstni dan, moje sladke male Mavis,
in še eno uspešno leto zavetja pred njimi!
To so najnovejše slike ljudi,
ki smo jih posneli pod krinko.
Da bi nas laže premagali, postajajo debeli.
In nosijo manj oblačil,
kar jim omogoča boljše gibanje, da nas zadavijo
ali pa nam odsekajo glave in jih napolnijo s sladkarijami.
Toda tukaj
nas ne bodo nikdar našli.
Zlobni vaščani, nikoli ne boste zmagali!
V redu, zabava se začne čez pol ure.
Zdaj pa grem pogledat svojo deklico.
Ni več tako mala!
Da, pa je.
Kaj se dogaja tam zunaj?
Smo že prispeli?
Frank, si naju vpisal na skupno masažo?
Si nama rezerviral mizo pri Grbavcu?
Si sploh kaj storil?
Ni za kaj.
Kaj se dogaja?
Oče, obljubil si,
da bom lahko, ko dopolnim 118 let, odšla iz hotela,
tako kot vsi odrasli, ki obiščejo naš hotel.
Toda Mavey Wavey, ni varno ... bla bla bla.
Oče, pred tridesetimi leti si mi obljubil.
Spomnim se, da sva oba jedla miši
in svečano si mi rekel, da mi daješ besedo.
Ne moti.
–Ne moti.
Ne moti.
–Ne moti.
Ne moti. –Dobro jutro, vaša eminenca.
Čistilka, počisti to sobo!
Ti si. Me veseli, da si lahko prišel.
Je že vstala? –Ja, že je pokonci.
Pripravljena, da gre. In ko rečem gre, mislim gre, da vidi zunanji svet.
Kaj boš storil? Kaj boš rekel?
Vse imam pod nadzorom. Prosim sprosti se in opravljaj svoje delo.
Dobro jutro, Mavey Wavey!
Vse najboljše, moja mala miška.
Hvala oče.
Vem da je moj rojstni dan.
Načrtujem toliko zabave.
Toda najprej bova skupaj šla lovit škorpijone,
samo midva, da, mrtvaček?
Oče, prosim pusti, da spregovorim.
O nečem se morava pogovoriti.
V svet hočeš iti. Lahko.
Vedela sem, da boš to rekel.
Toda oče, dal si mi besedo,
in veš, da vem, da je Drakulina beseda sveta.
Da je to bistvo tega kar ...
Počakaj, kaj?
Rekel sem, da lahko greš.
Samo igraš se z mano.
Ne, ne, ne, ne. Dovolj si stara, da voziš mrtvaški voz,
torej si dovolj stara, da se sama odločaš.
Lahko greš.
Sveta steklina, sveta steklina!
Ustavi se.
Počakaj malo, sladkorček.
Kam pa greš?
V Raj grem.
Spakirala sem nekaj stvari, za katere sem mislila, da jih rabim.
Raj? –No, saj veš.
Kraj, kjer sta se spoznala z mamo.
RAJ Lahko ga najdeš na Hawajih!
Teta Wanda, je rekla, da sta kar zingnila.
Ne vem za zinganje.
Kje pa si našla razglednico?
V enem izmed tvojih predalov.
Zakaj mi nisi nikoli povedal, kako sta se spoznala?
To so pravzaprav Havaji.
Ha-kaj-kaj?
Glej srček, vem da si navdušena,
toda vsi so prišli od daleč, da bi te videli za tvoj rojstni dan.
Vem, vedno pridejo.
Ali nisem že malo prestara za te zabave?
Obožujem jih, ampak res bi rada videla kaj novega.
Morda spoznala koga svojih let.
Daj no. Ne, ne delaj tega.
Ne delaj tega ljubkega netopirskega obraza.
Prav, človeška vas,
je malo naprej od pokopališča.
Tja in nazaj lahko prideš v kakšne pol ure, ali nekaj takega.
To bi moralo biti dovolj za prvič.
To niso ravno Havivi, toda mislim,
da je praktično še vedno zunaj.
Hvala, da mi zaupaš.
Seveda mala.
Dal sem ti besedo.
Hej, srček!
Poglej tole! Hej, družba.
Si vznemirjena zaradi jutri?
Ne tako, kot sem vzmemirjena zdaj.
Ne boste verjeli, toda oče mi je dovolil,
da si lahko sama ogledam človeško vas.
Kaj? –Ne.
Oprostite mi. Drak!
Si znorel?
Da pustiš lastno hčerko, tja ven,
k tistim groznim ljudem, o katerih vedno govoriš?
Zato si zgradil ta kraj.
Sovražijo nas. Zlobni so.
In zelo glasni!
Teta Eunice, morda so se spremenili.
Le ob cesti bom letela, da vidim kako je.
V redu, srček, pazi se.
Vzemi topla oblačila in meč.
Pazi se vil.
Nikomur ne dovoli, da bi ti odstranil možgane.
Raje ostani v sencah.
Bolj zabavno je samo opazovati, izpod hiše.
Družba, družba. Saj bo šlo.
Za božjo voljo, saj je Drakula.
Toda resno, pazi se ognja.
Ogenj je slab.
Nasvidenje vsem.
Drak, ne morem verjeti, kako si miren, glede njenega odhoda.
Ponosen sem nate.
Drak? Drak?
Kam je šel Drak?
To je super!
Tam je pokopališče. Točno tako, kot je rekel oče.
Pozdravljeni.
Je kdo tu?
Vampir. –Odgriznimo ji prste!
Pozdravljeni, ljudje.
Je vse v redu? Sem Mavis Drakula in ...
Vampir.
Zažgimo oblačila. –Zažgali moja oblačila?
Res? –Vampir!
Vzeli ti bomo sladkarije. –Sladkarije!
Prijazna sem, res sem.
Pomirite se. –Sladkarije.
Samo pozdraviti sem vas hotela.
Prosim, nikoli nisem nikogar poškodovala.
Doma sem izšolana.
Je to česen?
Sveta steklina, gorite.
Lahko kaj naredim? Vam lahko pomagam?
Oče je imel prav.
Uspelo je.
Zdaj bo moja mala varna, za vedno.
V redu, vsi skupaj, vrnite se na delo.
Ne potrebuješ lutke.
Pusti jo tukaj, daj.
Kje si bil?
Zakaj se plaziš okoli?
Tiho.
Srček si že nazaj, tako hitro?
Vstopi oče.
Kako je bilo? Kakšen je bil velik svet?
Kako je bilo zunaj?
V redu je bilo, oče.
Kaj? Kaj je narobe?
Oče, prav si imel.
Ljudje so grozni.
Taki so kot si rekel.
Hoteli so mi odgrizniti prste. –Prste?
In na kruhu so imeli česen.
Kaj? Poglej me.
Dobil sem kurjo polt, tako me je strah.
Tako mi je žal, srček.
Sovražim, da si morala to videti.
Tako mi je žal, da sem dvomila vate.
Nikdar več ne bom zapustila tega kraja.
Prav, prav.
Poglej, očka ti bo pripravil najboljši rojstni dan na svetu.
Poglej, kaj sem ti prinesel.
Palačinke s črvi.
Ne bodi več žalostna.
Spomni se, da bova letos odprla mamino darilo zate.
Kaj mi je dala?
Bova videla.
Rekla je, da ga ne smeva odpreti, dokler ne dopolniš 118 let.
Čakala sva tako dolgo.
Pojej palačinke s črvi.
Pridruži se nam, ko boš pripravljena, srček.
Kaj si storil?
Kar sem moral.
Nekega dne mi bo hvaležna.
Ja, to je rekel tisti, ki mi je odsekal glavo.
Da, kaj hočeš? Piškot?
Dobro si opravil.
Premakni se že.
Ja.
Vampir! Vampir!
Človek.
Kdo si in kako si našel ta kraj?
Jonathan sem.
Z nekimi tipi sem plezal po gorah
in sem slišal zgodbe o gozdu, kjer straši.
Kdo pa ne bi želel iti v gozd, kjer straši, kajne?
Potem pa sem videl neke odštekane tipe, kako gorijo.
Potem pa sem jim le sledil, do tega neverjetnega gradu.
Toda, seveda, bodi pameten.
Brez kresov, brez ognjemeta.
Koliko vas je prišlo? –Samo jaz.
Rad potujem sam.
V mladinskih prenočiščih sem spoznal toliko osupljivih ljudi.
Ko že govoriva o osupljivem, to ogrinjalo je ubijajoče.
Je to nekakšna zabava v kostumih?
Kaj sem storil?
To je moja krivda.
Oditi moraš.
O, ne. –Oprostite.
Ena piranja v jezeru je zelo nesramna.
Pojedla je mojo svakinjo.
Takoj se vam pridružim.
G. Drakula, zahtevali smo sobo s pogledom na bazen.
Soba je v redu, hočemo se naročiti na masažo.
Da, švedsko. –Shiatsu.
Aroma terapijo. –Savno hočemo!
Imate vroče kamne? Masažo hočemo.
Takoj pridem nazaj, g. Hydraberg. –Upam, da res.
Dvomim. –Glejte, da res.
To je g. Hydraberg. –Hvala.
Da, lepo vas je bilo videti. –Stari, res, kaj se dogaja?
Tu spodaj je čudno dihati.
Drak. Hej, Drak! Kako je šlo z Mavey?
Hej. Kam si šel?
Ta soba je nekako majhna, za velik grad.
Brez postelje, toda poglej te krasne smetjače, ki ti jih dajo.
Tiho, ti bedak.
Kakšna orožja skrivaš v tem kontejnerju?
Vile?
Ne morem dihati.
Ubija me.
Da, definitivno so zrele za pranje.
Kaj je to?
Mučilna naprava?
Skrivnostni nadzornik uma?
Ne boš bral mojih misli.
Ne bom ti dovolil.
Človek, to je samo glasba.
Na, poskusi.
Jemlje mi dušo!
Kaj? To je dober komad. Ne bodi dedek.
Oditi moraš.
Noben človek še ni vstopil v grad. Lahko bi te kdo videl.
Varnost hotela, zatočišče! Nihče več ne bo prišel.
Kar tako naprej.
"Ne bo več prišel!"
Všeč mi je tvoj drakulin naglas, tako prepričljiv je.
In Mavis, kaj če bi te videla? Vedela bi, da sem lagal. Ne!
Kdo je Mavis? Je to njena soba?
Dober sostanovalec sem.
Odraščal sem s šestimi brati, zato jo lahko delim.
Ne morem ga ubiti.
Pošasti bi nazadovale, za več stoletij.
Enkrat, sem v Hamburgu delil sobo s tipom,
ki sem ga dobil, ko mi je kradel šampon.
Rekel sem, "hej človek," in vame je vrgel rožo v loncu, drugače pa je bil kul.
O čem blebetaš?
Kaj?
Poglej te krasne kostume.
Kostumi.
Kaj je to? –Oprosti človek, ne morem biti brez svojega nahrbtnika.
Veš, notri je vse kar imam. –Tukaj bo ostal.
V redu, jaz ... obožujem svoj nahrbtnik.
Hej, kaj pa počneš ...?
Hej, kaj pa počneš ... Kaj počneš z mojimi lasmi?
Nehaj. Počakaj to žgečka.
Daj no, človek.
Poglejte. Frankenhomie sem.
Ja, pozdravljeni. Poglejte me!
To je čisto normalno, nobenih težav ni. Samo pošast je.
Človek, vsi so se pripravili za nocoj.
Počakaj. Zakaj greva proti glavnim vratom? Ali odhajava?
Pozdravljeni, Drakula!
Hej, Nosač. Kaj se dogaja?
Ne zdaj, Kvazimodo.
Kaj?
Ne. Ne bodi nor.
To ni človek, ampak g. Drakula.
Kako smešno, jaz sem.
Gospod.
Hudičevi polžji prsti. –Hudičevi polžji prsti?
Zahteval sem vranico v žepkih.
Bedak grdi! Sem ti rekel, da ne mara
polžjih prstov! –Toda rekel si ...
Poglej ta kostum.
Res, vprašati te moram, kako si si to oblekla?
Mislim, tako resnično izgleda.
Kot, da lahko roko lahko potisnem skozi ...
Kaj pa mišliš, da počneš?
Prava je, pravi si!
Da, in dal ti bom prave batine. Roke stran od moje žene!
O, ne.
Srček, le vedeli nismo kje si.
Mislili smo, da si še zmeraj zunaj.
O ne, ne vem, zakaj sem sploh kdaj hotela oditi.
Ljudje so tako dolgočasni.
Mejvis, srček si v redu?
Da, mislim da sem. To je bilo čudno.
Glava me boli.
Kdo je to? –Kdo je kaj?
A, to.
To je nihče.
Resno, oče? –Oče?
Da, vem, Drakulina hčerka. Vsi znorijo, ko to slišijo.
Drakula?
V redu, iti morava.
Prosim te, ne ubij me. Tako sem še mlad.
Toliko krajev še hočem videti.
Vstopnice imam za šest koncertov banda Dave Matthewsa.
Odhajam.
Utihni že.
Zaradi hrupa ne morem razmišljati.
Oprosti Glen, vrni se spat.
Čakaj, mi ne boš spil krvi? –Klasična človeška paranoja.
Človeška kri je zmeraj tako mastna. In nikoli ne veš kje je bila.
Torej, Drakula ne pije krvi?
Ne, uporabljam krvne nadomestke.
Podobno kri ali kri rdeče pese. Ne moreš ugotoviti razlike.
Torej, si pravi grof Drakula.
Kot "sem Drakula, bla, bla, bla".
V življenju še nisem rekel tega. "Bla bla bla."
Ne vem od kje je to prišlo.
Lahko vprašam, kakšen kraj je to, pravzaprav.
Kakšen kraj je to?
To je kraj, ki sem ga zgradil za vse tiste pošasti,
ki se zunaj potikajo v sencah, skrivajo pred preganjanjem človeške vrste.
Kraj za njih in njihove družine, da pridejo in so lahko to, kar so.
Kraj, ki se izogiba vilam in jeznim množicam.
Kraj miru, sprostitve
in počitka.
Super, torej je Hotel za pošasti.
Da, točno tako, Hotel za pošasti. Lahko se tako izrazim.
V redu, skoči na moj hrbet. Odhajava.
Človek, zdaj si netopir.
Vedno sem hotel leteti. Kakšen je občutek?
To je noro. Čakaj. Čakaj, ostati hočem.
Mi lahko Frankenstein podpiše kostum? Lahko spoznam Nevidnega moža?
Hej, če potisnem roko v usta Nevidnemu možu,
bo izginila? –Pozdravljen.
Mavey! Kaj, kaj pa počneš, moja sladka mala krvosesinja?
Naš prijatelj pravkar odhaja.
Da, ponesel me je skozi okno.
Kako je smešen.
Poglej, nekaj imaš na obrazu.
Igraj svojo vlogo, če hočeš še kdaj videti svoj nahrbtnik.
Počakaj malo. Ko si bila netopir, nisi imela oblečenih oblačil?
Ali so bile velikosti netopirja?
Kdo je pravzaprav to?
Netopirček.
Vidiš, tvoj rojstni dan je.
In veš, da sem hotel, da imaš najboljšejšo, posebno zabavo na svetu.
Zato sem potreboval pomoč.
Potreboval si pomoč?
Glej, zelo sem dober, toda mislil sem,
da bo še boljšejša, če mi bo kdo tvojih let pomagal načrtovati zabavo.
Ti si mojih let? –Seveda.
Koliko pa si stara?
118.
Sto ...
Da, jaz imam 121.
Res?
Vidiš, vse je zelo, zelo normalno.
Prirejam zabavo, on pa mi pomaga.
Gospod! Nujen primer! –Ne zdaj.
Ali ne vidiš, da smo na sredi nečesa zelo normalnega?
Počakaj, kaj se dogaja?
V tvojem dragem hotelu je nujni primer, in ti ne bežiš, da bi ga odpravil?
Zakaj? Je to zaradi njega?
Poglej moj obraz.
Ne, dragocena kost, to nima nobene veze z njim.
Dobro, potem pa pojdi pogledat kaj je nujnega, jaz pa mu bom delala družbo.
Ne! Vse, samo tega ne! –Kaj?
Mislim, čas za načrtovanje rabi.
In če mu boš delala družbo, potem ne bo načrtoval.
Družba ti bo delala,
in potem se načrt ne bo načrtoval.
Dobra. –Utihni!
Prav, če pozneje ne boš načrtoval, se lahko druživa.
Sliši se dobro. –Da, si slišala?
Dobro zveni.
Družila se bosta. Se vidiva pozneje srček. Ljubko.
Ne bosta se družila,
ker odhajaš.
Toda rekel si nasprotno.
Toda, g. nujen primer.
Sledi mi.
Fant, kako je smrdel.
Kam greva?
Znebiti se te hočem
skozi skrivni tunel, da naju ne bo videla.
Lahko nekaj vprašam?
Je tisto s česnom res?
Da ne prenesem ga. Grlo mi oteče.
Leseni kol skozi srce?
No, koga pa to ne bi ubilo?
Tukaj je.
Oprostita, malo sem izgubljen.
Vem, da sta na medenih tednih. Opravičujem se.
Vrnita se k temu, kaj sta počela.
Ne hodim veliko sem.
Namenjeno je izhodu, če bi nas kdaj napadli ljudje.
Torej sem prvi človek tukaj? To je super.
O, fant.
Mislim, da je ta.
Kaj se dogaja? Zelo nama je žal.
Moja napaka. –Kaj je narobe z vami?!
Človek, ta prostor je neverjeten.
V redu, prav bi mi prišlo malo tišine.
V redu, tretjič ...
Drak.
Da, Frankie?
Hej, kolega, kaj si počel?
Ne premikaj se.
Ni pomembno. Kaj pa vi počnete?
Hoteli smo vaditi veliko točko, za Mavisino zabavo,
toda te zgube niso hotele z odra.
V redu. Takoj spustite zombije Mozarta,
Batha in Beethovna.
Ste kaj vadili stare pesmi, zombi Beethoven?
Poslušaj, Drak. Nekaj želimo zaigrati, kot v starih časih.
Mislili smo, da bi morda pel z nami.
Dajte, fantje. Saj veste, da nisem pel pred množico, od Marthe.
Mislili smo, kako zelo bi bilo všeč Mavis.
Rekel sem ne!
Ne sprašujte me več!
Dobro, zdaj pa objemite zombijte in se pobotajte.
Res te je prestrašil. –Nisem bil prestrašen.
Vljuden sem bil, prav?
Hej, kaj pa počneš tukaj? Mislila sem, da načrtuješ.
Nisem ujel tvojega imena.
Mavis sem.
Mavis? To je res lepo ime.
Da, mama ga je izbrala.
Torej, mi boš povedal svoje ime?
Jaz? Moje ime? Dobro vprašanje.
Očitno je, da sem Frankenstein.
Nisi, Frankenstein je moj stric tam,
tisti gospod tam, ki objema zombija Mozarta.
Seveda je tvoj stric.
No, vidiš, nisem ta Frankenstein.
Njegov bratranec sem, Johnnystein.
Johnnystein? –Hej, Mavis.
Kdo je to?
Me bodo te pošasti ubile?
Ne, dokler bodo mislile, da si pošast.
To je malo rasistično.
Pozneje se bova pogovorila.
Se norčuje iz mene? –Ne, ne.
Seveda ne, ker je on ...
Tvoj bratranec, Johnnystein.
Da, da, da.
Nimam bratranca.
Ne, ne, imaš. To je tvoj šesti nečak, trikrat odstranjen.
Po desni strani roke.
Imaš bratranca?
Frank, če bi tvoja roka lahko govorila,
bi rekla, da je pravi lastnik te roke imel brata.
Ki se je poročil z žensko.
Ki je ... –Ki je davila svinje.
V svoji roki imam kri daviteljice svinj?
To je nekako super.
Bratranec, lepo da sem te spoznal.
Kaj te je torej prineslo sem, Johnny?
Kaj je bilo to? –Oprosti.
Res bi se moral odhrkati, preden spregovorim.
Kakorkoli, kaj te je prineslo sem?
Načrtovanje zabave.
Da, g. Steina sem zaposlil, da mi pomaga z rojstnodnevno zabavo za Mavis.
Počakaj malo. Nekoga si prosil, da ti pomaga?
Kapitan obseden z nadzorom?
Grof,
in da, mislil sem, da bi začasno lahko bil uporaben.
Res je rabil svež pogled na dogajanje.
V redu, Johnny, g. Tesna krsta, tukaj
je načrtoval, da te starine igrajo na zabavi.
Mislili smo, da bi malce začinili stvari.
Vsi igrate? Preverimo vas!
Dekle,
ne morem verjeti, da je to tvoja velika noč.
Zdi se, da si še včeraj jedla moskite,
zdaj pa ješ žabe in miši
počistiš jih kot dorite.
Povej mi
dekle, kam je čas odšel ...
Počakajte fantje.
Ustavite se.
Ljubko, ampak staromodno.
Da, hvala Johnny.
Malo morate pospešiti.
Naj vam pokažem.
Volkodlak, daj mi ritem.
Dve, tri, štiri!
Vampirka s čekani,
ljubki lasje sijajni.
Majhna princesa, postala bo kraljica,
legalna netopirska dama, 118 bo dopolnila.
118! –Reči 118!
118!
Ja! Skok z odra!
Krasno.
Zdajle sem tako navdušena.
Mislim, da bo moj bratranec iz tega naredil
najboljšo zabavo do zdaj!
Ja! Morda bomo našli način, kako mi priskrbeti nekaj deklet.
Prirediti bi morali plesno tekmovanje.
Ničesar takega ne bomo počeli.
Držati se moramo urnika, prav?
V redu, oče, v redu.
Johnny, tudi ti greš. –Ne vem.
Se Drakula strinja? –Johnny, pridi z nami.
N–27.
G–61.
Bingo! Bingo!
Kako si drzneš.
Veš, kako me je doktor naredil?
Nisem bila jaz.
Krogi?
Letenje?
Roke? Film.
Bruhanje. –Bruhanje?
Metanje preko. –Ne. To ni bil namig.
Nič?
Praznina? Očala?
–Tresoča očala?
Tresoča očala ob straneh.
Tresoči pogled skozi očala?
Nisem dober v tem.
Nisem bila jaz.
Potegnite nazaj. In gor. In potisnite.
In obrat. In potisnite.
In gor. In obrat.
In potisnite.
Ne. Ne posnemajte tega.
In nazaj. In gor. In obrat.
Daj mi omleto iz bub,
s pašteto iz ščurkov in mišji žele.
In še jajčni beljak.
Dober večer, g. Drakula.
Vam pripravim omleto?
Ne, ne, ne, ne, nisem lačen.
Kaj? Esmeralda, že spet si zavohala?
Človek? –Lačen sem.
Johnny, si bil v Taj Mahalu?
Daj no. Nobena pošast še ni bila v Taju.
Želim si, da bi lahko šla tja.
Veš kaj? Vzel bom petdeset omlet.
Slišal si ga. Naredi jih!
Kako si se soočil z množico?
Ja, poleti zna biti precej noro.
Toda, saj veš, samo nadaljuješ.
Samo nadaljuje, super, da kar nadaljuje.
Da, da, super je.
Poglej, Iztrebček, prinesel sem ti najljubše pecivo, s kričečim sirom.
Sveta steklina, hvala oče.
Johnny poskusi kričeči sir, krasen je.
O, krasno.
Toda alergičen sem na kričeči sir, zato ga bom preskočil.
Da, seveda si.
Johnny se lahko pogovoriva o zabavi?
Kaj počneš?
Če izvejo, da si človek, se bodo pokakali.
Pomiri se. Nihče ničesar ne sumi.
Edina stvar, ki izgleda čudno je tvoje šepetanje.
Malo pohiti, rekel boš, da greš v bazen in se delal, da si vznemirjen.
Nato boš rekel, da si si poškodoval hrbet, in da moraš oditi.
Prihajajo dobri časi.
O, stari. O moj hrbet.
Na tvojem hrbtu sem.
Ne, ne. Rekel je, o moj hrbet.
Pojdi na moj hrbet! –Dajmo!
Pa dajmo. Petelinji boji! Potisni ga dol!
Petelinji boji!
Imava te, Johnny.
Padel boš.
Ja, bomo videli, Mavey Wavey.
Dobro, prenehajte z boji petelinjimi!
Prenehajte z divjanjem!
Frank, če se boš poškodoval.
V redu je, draga!
Steinovi fantje so bili ustvarjeni za take stvari.
Geronimo!
Otroci, zakaj ste to storili?
V bazenu sem bil.
Voda je mrzla.
Ne obsojajte me!
Johnny. Tvoja maska.
Tvoja maska!
Splezaj ven. Takoj!
Človek.
Mislim, da si je grof zaželel plavanja.
Bombica!
Zamočil si, res si zamočil.
Rekel sem ti, da se umiri.
Če bodo izvedeli, boš uničil moj hotel.
Morda pa si samo ljubosumen,
ker se tukaj končno zabavajo.
To? To ni bilo zabavno.
Vsi samo tečejo, skačejo, plavajo brez reda.
To je nasprotje zabave.
Sploh veš, kaj je zabava?
Jaz sem jo izumil.
Napačni ljudje so postali nesmrtni.
Poglej me.
Ničesar se ne boš spomnil, s tega srečanja.
Nimaš nobenega spomina na ta kraj, ali pošasti, ki si jih srečal.
Pojdi zdaj in se nikoli ne vrni.
Čakaj, nikoli se ne bom vrnil v hotel?
Kaj? Hotel bi moral pozabiti.
Pravkar sem uporabil svojo moč, da ti izbrišem spomin.
Gledal sem te naravnost v oči.
Morda so krive leče.
Kaj? –Male plastične stvari,
zaradi katerih bolje vidim.
Tako, poskušal si jih bom hitro vzeti ven.
To je najbolj ogabna stvar, kar sem jih kdaj videl.
Skoraj jo imam. –Nehaj to početi. Prosim, nehaj to početi.
Prste stran od oči! Dovolj!
Poslušaj me. Nikoli več se ne boš vrnil.
Ostal boš daleč stran in ljudem ne boš nikoli povedal za ta kraj.
Drugače te bom izsledil in izsesal vsako kapljico krvi
iz tvojega telesa, dokler ne boš izgledal kot izsušena blazina.
Pojdi.
Ne morem verjeti, da odhajam. Lahko bi bilo krasno.
Tip je vse uničil. Meni bo izsesal kri!
Moral bi reči, ostal bom starec!
Dati bi mu moral brco Bruce Leeja. Bom! Točno v ...
O, mojbog. Grof Drakula. Prosim, ne ubij me. Odhajam, odhajam.
Sledi mi. –Ne, Mavis, ne morem. Oditi moram.
Si prepričan? Zabavno bo. –Prav.
Ne bo me videl, kajne?
Poglej si ta razgled.
Skoraj lahko vidiš Budimpešto. Kdo-da-pest?
Je to blizu Havifi?
Kaj? O, Havaje misliš. Da, to mesto zažiga.
Tam sem bil na glasbenem festivalu.
Človeškem glasbenem festivalu?
Mislim že tako.
So ti odgriznili prste in ti v obraz potisnili česnov kruh?
Ne. No, en tip je vzel večji zalogaj
z mojega energijskega bara, kot sem pričakoval,
toda, za to krivim vročino.
To je neverjetno. Povsod si že bil.
Saj veš, kaj je pomembnejše?
Da bi bil le doma, nikoli raziskoval in videl kaj vse je tam zunaj?
Mislim, samo enkrat jih imaš 121, kajne? Moraš živeti.
Da.
Človek, sončni vzhod, mora od tukaj biti neverjeten.
O, žal mi je.
Verjetno nisi še nikdar videla sončnega vzhoda, kajne?
Ne, ne ravno. Zakaj?
Pridi, zamisel imam.
Glej.
Vam nisem rekel, fantje, da se bomo tukaj zabavali? Ni to najboljše?
Da, delam na tem, da se dobro spotim.
Kdaj bo ta Johnny, končal z načrtovanjem?
Dobra družba je. –Da, prava žival.
Res je lepo videti Mavis, kako se smeji in zabava.
Kdo se s kom zabava? Prosim vas.
Mavis nikoli ne bi mogla biti z nekom njegove vrste.
Se opravičujem. Njegove vrste?
Misliš, da naša vrsta ni dovolj dobra zate,
vaše lordstvo?
Ne, ne, ne Frank. Nisem ...
Mislil sem, da ne bi nikdar mogla biti z nekom, ki ima take rdeče kodraste lase.
Kaj je narobe z rdečimi kodrastimi lasmi?
Zakaj se razburjaš?
Jaz imam rdeče kodraste lase!
Kako pa naj bi to vedel?
To je najbolj neverjetna stvar, kar sem jih kdaj videla.
Johnny?
Poslušajte fantje, pomirite se.
Vse to je nepomembno, ker je Johnny odšel.
Počakaj, odšel je?
Da, odločil se je, da ne mara Mavis, ali kogarkoli od nas.
Hej.
Videti je, da je Johnny imel pomisleke.
Ne morem verjeti, da si se odločil ostati, človek. Ne razumeš.
Strašne stvari se ti približujejo.
Zbrati moram svoje misli.
Prav.
Vidiš te mize?
Ves dan lahko ostaneš tu, jih vlečeš ven
in razporejaš, načrtovalec zabave.
Fantastično, zdaj sem pa ujet tukaj.
Zdaj vem, kako se počuti tvoja hčerka.
Dovolj, dovolj! Stoj!
Pojdi v kot, na premor!
Premor? Odrasel človek sem!
V redu. Miza 57, prosim premesti se na prostor 23.
To je super. –Obrni se v kot
17 na 48. 16 na 47. 19 na 50.
Osupljivo. –Pusti me delati.
29 na 35.
42 na 18. 10 na 44.
17, 18, 19, 20, 21, 22, 23.
39 na 24.
36 gor!
29 na 35.
31 na 19.
24 gor!
7 na 25. 14 na 30.
Kam si šel, dedek?
Ne prestraši se, gravitacijski obraz.
Pojej moj prah, sivi čekan.
56 in 43, ob mojo stran.
Pripravi se na jok, Billy Nahrbtnik.
Tako se to dela. Premagaj to!
Karkoli.
Da. Vohaj naprej.
Če ga ujameš, bom iz njega naredil človeško vročo pito.
27, 45, 65, 76, 48, blokirajte mu pot.
Blokirajte mu pot!
Daj no, človeški tip!
Lepo!
Imam te, prijatelj.
Ne moti!
Tukaj poskušamo spati!
Si videl to?
Kdo je ta tip, sir Zelo lomljivi?
O, fant. Moram reči, da je bilo zabavno.
V redu, zabava o kateri si govoril prej? Kot pribito!
Johnny?
Kvazimodo!
Mavis? Zakaj si še pokonci? Sonce je vzšlo. Lahko bi te ubilo, medenjak moj.
Nisem mogla spati. Veš kje je Johnny?
Ne vem. On ...
Zakaj hočeš vedeti?
Ti je všeč? –Kaj?
Ne. Daj no, oče. Tako čuden in neroden je.
Je kot, si bedak ali pa veš, da si očarljiv.
Malo počakaj.
Veš kje se nahaja Kvazimodo? –Da, gospod.
Skozi preddverje se odpravljata v kuhinjo.
Takoj ga moraš ustaviti.
Jasno? –Da.
Delamo na tem.
Zgrešil si!
Kaj to pomeni? Pustite me mimo.
Kvazimodo Wilson, z nami greš.
Zakaj me je to bolelo?
Glej, srček. V tvojih letih se ne zaljublja.
Mama je bila mojih let. Eunice je rekla, da te je mama prva poljubila,
ker te je bilo preveč strah, da bi naredil prvi korak.
Da, da, da.
Pozabi name in mamo in poljub.
Oče, enkrat se bom poročila.
Tukaj ne morem ostati za vedno. –Kaj, zakaj ne?
Komaj si prešla fazo treniranja čekanov.
Quasi je spet zmagal!
Ko si naložen s šunko, pristaneš na ritko!
Toda kaj je z nenadnim zanimanjem?
Ko sva do zdaj govorila o ljubezni, je bilo:
oče to je ogabno,
in oh oče, nočem vedeti o tem.
Ne vem.
Gospod, uspel je priti v kuhinjo. –Kaj?
Za kaj pa vas plačujem?
Oprosti, srček, iti moram.
Ne plačuje me.
Preden me ubiješ,
lahko še enkrat govorim z nahrbtnikom?
Nočem puščati nerešenih stvari.
Pozdravljeni, g. Drakula.
Utišaj svojo grbasto luknjo.
Zdaj mu že pomagaš?
Kaj imata s tem človekom?
To ni človek, ampak Stein!
Tako je, Malček. Stein sem.
Če je pošast, naj prestraši Esmeraldo!
Miš?
Ni problema.
V redu, gremo.
Človek, človek!
G. Drakula je pripeljal človeka v ...
Esmeralda, pomagaj mi.
Hvala, da si me rešil tam.
Ta tip je zmešan. Hotel me je pojesti.
To se mi je zgodilo samo še enkrat. Nek čuden tip na koncertu Slipknotov.
Nekaj ti moram pokazati.
A sva v grobnici?
Ne počakaj, to je tvoja spalnica.
Tako strašno in super.
Poznam jo!
To sliko sem videl v ruševinah Lubova. To je moj najljubši grad.
O tej dami obstaja legenda.
Legenda?
Dama Lubov.
Zgodba govori, da jo je osamljeni grof,
slučajno srečal. Govorijo, da še ni bilo duš,
ki bi si bile bolj namenjene.
Sčasoma sta se ustalila v gradu Lubov, in dobila otroka.
Toda potem se je zgodila strašna tragedija.
Neke noči je skrivnosti zagorelo, in ju oba ubilo.
Ko sem bil v gradu, sem lahko občutil moč njune ljubezni.
Govorijo, da sta njuni duši še vedno ujeti v ruševinah.
Legenda je napačna.
Samo žena je umrla.
In nobena skrivnost ni, kdo jo je ubil.
Ubila jo je tvoja vrsta!
Vampirji!
Srček? –Skrij se. Poskrbel bom za to.
Vampirji!
Martha!
To so prave pošasti.
Ta kraj sem zgradil za svojo ljubezen, da bi zaščitil njenega otroka.
Kot oče bi storil vse, da bi zaščitil svojo družino.
Četudi moraš uničiti njihovo zaupanje.
Toda zdaj, Mavis nekaj čuti do tebe.
Kaj?
Jaz ...
Super. –Je že v redu.
Dober si.
Če bi bil svet drugačen, bi morda bilo mogoče.
Drak, to je 21. stoletje.
Ljudje niso takšni, kot so bili takrat.
Mi lahko zagotoviš, da nas bodo vsi sprejeli,
če pridemo ven?
Vsi?
Ne, prav imaš.
Tokrat bom odšel zares.
Reci ji, da je prišlo nekaj nujnega.
Ali da me je gremlinka pojedla ali nekaj.
Ne, ne, ne.
Nočem ji uničiti rojstnodnevne zabave.
Lahko se odkradeš, ko bo končano.
Žal mi je.
Žal mi je. Zadnja stvar, ki sem jo želel, je da bi jo prizadel.
Ali tebe.
Veš, nisi ravno najboljši Frankenstein,
bi pa bil dober vampir.
Res?
Ker mislim, da te lahko hipnotiziran z očmi.
O fant, pa gremo. Naj vidim.
Pazi se, si pod mojim nadzorom.
Ukazujem ti, da postaneš volkodlak.
Preveč otrok imam.
Naj me nekdo popraska, bolhe imam.
Dobi jih, ker je volk.
Da, ne, ne pojasnjuj.
Ko to počneš ni zabavno.
Nisem naročil bujenja.
Grof Drakula, ga je organiziral za vse sobe.
Kje je gumb za dremež?
Nobenega dremanja ne bo, danes je zabava.
Popolno.
Vse najboljše za 118., mama
Dekle
ne morem verjeti, da je tvoja noč velika,
pojedla si svoje žabe, zato je zabava prava.
Kam je čas odšel, dekle?
In dekle, nekoč palec si sesala,
pa poglej se zdaj.
Kri sesaš naravnost iz krav.
Čudovita si.
Hvala, hvala za zabavo.
So ti všeč podrobnosti?
Neverjetno je.
Krasna zabava. Res si presegel meje, Drak.
Najboljša na kateri sem bila v zadnjih 500 letih.
Oprosti, veliki.
Mavis?
Zdaj sem pa strašno prestrašen.
Morda je to dobro.
Kako si lahko? Po tem ko sem s tabo delil svojo bolečino.
Toda ... –Oče, samo poljub je bil.
Ne, nimaš dovoljenja, da se poljubljaš.
Oče, veliko vsega mi je dovoljenega. Nimam več 83 let.
Dovoljeno mi je, da mi je kdo všeč, ali da spet vidim svet.
Kaj? Videla si ga! Rekla si, da ti ni bil všeč.
Morda bom dala vasi še priložnost.
Moram se naučiti, kako shajati s tem, tako kot Johnny.
Ne, ne, ne moreš spet v vas.
Lahko bi jim pokazal, da smo lahko prijatelji.
Ne, to ni mogoče.
Ne moreš biti prepričan. Vse je v tem, kako se predstaviš.
To ne bo ničesar spremenilo. –Kako veš?
Enostavno ne bo! –Zakaj? Zakaj ne?
Ker ta vas v resnici ne obstaja.
Kako misliš, da ne obstaja?
Kaj si storil?
Naredil sem, kar sem moral.
Kaj je bilo to?
Kaj točno si moral narediti? Povej mi!
Zgradil sem mesto. Osebje ga je sestavilo.
Zombiji so bili preoblečeni v vaščane.
Prosim, jaz ...
Če bi res šla ven in bi se ti kaj zgodilo,
preprosto ne bi mogel živeti sam s sabo.
S tem pa lahko živiš? Da mi lažeš, me prevaraš?
Me zadržuješ tu za vedno, ko si vedel, da sanjam o odhodu.
Lažnivec! Lažnivec!
Oil?
Angleško, prosim.
Zelo nadležen glas imaš.
Čakajte, govorim jezik zmrznjenih.
Rekel je, da je Drakula privedel človeka v hotel.
Človeka? –Ostati blizu, Pookie!
Rekel je, tam je človek.
Francoski naglas ima.
Johnny ni človek. Je bratranec moje desne roke.
Laže! –Ja!
In zakaj si brska po nosu?
Rekel je, da je to dolga zgodba.
Hej, ne počakaj, pojdi z mene!
Rekel je, pazite se človeka.
Ne morem verjeti.
Je to res? Si človek?
Ja.
Tako mi je žal.
Ne zanima me. Še vedno hočem biti s tabo.
Težko, ker jaz nočem biti s tabo.
Ker si pošast, jaz pa sovražim pošasti.
Zbogom!
Prosim, ne rani me.
To je tvoja krivda!
Odhajava. –Nikoli se ne bova vrnila sem.
Zdelo se mi je, da voham človeka. –Brez ljudi? Kakšna šala.
Tam prihaja, grof Kvakula.
Vesela sem, da imam zašite oči, ker te ...
Mavis, srček si tu?
Mavis? Mavis?
Mavis, kje si?
Mavis?
Oče, mi lahko narediš uslugo?
Da, da seveda draga, karkoli.
Mi lahko zbrišeš spomin?
Ne, ne, ne, ne. Ne, tega ne bom storil.
Preveč vsega je, kar želim, da se spomniš.
Prav si imel, oče. Ljudje nas sovražijo.
Srček, toliko pravičnih pošasti je zunaj.
Tako mlada si ...
Kaj je to? Kaj bereš?
Prava ljubezen, od mame.
Za tvoj 118 rojstni dan.
Dva osamljena netopirja, sta se zaletela v temi.
Občutila sta zing, ljubezen na prvi pogled.
Takoj sta vedela, da bosta postala mož in žena.
Ker se zing zgodi samo enkrat v življenju.
Tvoj zing bo prišel, ljubica.
Ceni ga.
Z ljubeznijo, mami.
Mislila sem, da sva zingnila, oče. –Ti in Johnny?
Verjetno sem samo jaz.
Toda moral bi biti srečen, oče.
Zdaj nimam razloga, da bi odšla.
Nimam več sanj. Zdaj sem taka kot ti.
Martha, kaj sem storil?
Kje je moj račun? –Tukaj. Naslednji sem.
Odjavljam se. Vzemi moj ključ! –Vzemi moj ključ!
Kaj pomeni ta račun za mini bar?
Srček, otroci so mini bar vrgli skozi okno.
In to je naša krivda? –No ...
Oprostite! Samo malo, da.
Oprostite mi, imam dve hitri pošiljki.
Prijatelji, prosim nehajte.
Prepozno je podganji netopir.
Prosim, rotim vas.
Pomagati mi morate najti Johnnyja.
Človeka? Lahko bi nas ubil.
Dotaknil se je moje kitare.
V moja usta je potisnil roko, da bi videl ali bo izginila.
Pustil je, da sem pojedla njegov skiro.
Vem, da sem lagal.
Motil sem se.
Toda morate mi verjeti.
Johnny ni bil slab človek.
Resnica je, da ne vem ali so ljudje še slabi.
Frank, daj no prijatelj. Ti razumeš.
Ne govori s tabo.
Najprej nam rečeš, da so ljudje slabi, zdaj so dobri.
Kaj še? Zgoraj je spodaj, mrzlo je vroče, Gremlini ne smrdijo.
Hej!
Johnny mi je bil res všeč, bratranec ali ne. Pripovedoval je smešne zgodbe.
Mislim, da sta zingnila.
Zingnila?
Toda jaz sem ga pregnal.
Zingneš samo enkrat v življenju.
Zdaj pa si dobil kratek stik. –Ni mi mar.
Kaj počnemo? Gremo po Johnnyja, pridite!
Da, dajmo! Pridite!
Da!
K tvoji družini bi morala iti na medene tedne.
V redu, v redu, kam gremo?
V svet ljudi, preden Johnny izgine za vedno.
Toda, kaj pa sonce?
Ne vem, moram se prilagoditi.
Prilagodil se bo.
Sledili bomo njegovim stopinjam.
Ko jih zmanjka, boš nastopil ti, Wayne.
Jaz? –Tam.
Da, vedel sem da bo nekaj padlo iz tega nahrbtnika.
Kako smrdi!
Naredi svojo čarovnijo.
Čakaj. Hočeš, da jaz sledim vonju?
Ne. Moji dnevi vohanja, so že daleč za mano.
Veš koliko plenic sem zamenjal?
Koliko zob je uničilo to stvar?
Toda ...
Hej! Počasi! Pazite!
Sedite.
Vohajte. Rekel sem, da vohajte.
Ne mene, majico. Majico!
Te sploh kateri otrok spoštuje?
Daj mi sekundo. O, ja.
Winnie! Naprej na sredino!
Šel je v avto, v Fiat 86.
Probleme ima z menjalnikom, drugače pa je v redu.
Peljal se je skozi mesto, na letališče. Let 497.
Vzletelo bo ob osmih.
To je čez 15 minut.
Sedež 23 A.
Naročil je vegetarijanski obrok.
Hvala ti, lepotička.
Zdaj pa se vrnite k mami!
Ovca!
Daj pet! Ne pusti me čakati.
Veliko ovac! –Bom jaz uredil.
Kaj? Na cesti ni nobene ovce več. Gremo.
To je bilo precej bolno, človek.
Kot iz mesnice. Enako je.
Nimamo časa za to. Dajmo, gremo!
Poglejte, človek.
Dobrodošli v Transilvaniji!
To je bilo strašno.
Festival pošasti?
Kakšen festival pošasti?
Obožujemo Drakulo
Držim Frankensteinovo baklo
So vedeli, da prihajamo?
Drakulo za predsednika
Smo jim všeč?
Res?
Oprostite. Poznate najkrajšo pot do letališča?
Da, prijatelj, Drakula. Samo ena pot vodi tja.
Toda vse je blokirano. Ne bo nam uspelo pravi čas.
Morali bi iti uro prej.
Ne govorim bla, bla, bla!
V redu. Naprej gremo peš.
Drak, to te bo zaščitilo.
Bla, bla, bla.
Zamisli si, da bi vedel, da govori s pravim Drakom.
Zbežal bi v hribe.
Čakaj, čakaj malo.
To je krasno.
Edini način, da bodo vedeli, da smo pravi, je, da jim pokažemo, da smo pravi.
Lahko bi delovalo.
Misliš, da jih prestrašimo? Že stoletja nismo strašili ljudi.
Mislim, da tega nimam več v sebi.
Ničesar nimam. Res nimam ničesar.
Malo mu pomagajmo.
Ogenj! Ogenj!
Ogenj!
Poskušam vas prestrašiti!
Pravi Frankenstein!
Vemo, obožujemo te!
Se mi lahko podpišeš na baklo?
Poslušajte, preden bomo kaj naredili. Tam spodaj je pravi Drakula!
Dokaži!
V redu, nadaljuj.
Drakova hčerka je zaljubljena. Priti mora do letališča!
Vendar ne more skozi to gnečo!
Zakaj ne leti? –Zaradi sonca, ti bedak. Vampir je.
Tako je. Hvala piflarska pošast.
Torej, ljudje, če ste res naši prijatelji, počistite pot zanj!
V redu, vse Drakule, naredite linijo.
Vsi ostali dvignite ogrinjala, da zaščitimo našega prijatelja.
To je vse zate, prijatelj.
Pojdi.
Vso srečo. –Pojdi ponj.
Pojdi, Drak, pojdi!
Pojdi, Drak! –Pojdi, Drak!
Pojdi, Drak!
Pojdi ponj!
Pojdi, Drak, pojdi!
Obožujemo te, Drakula.
Nimam izbire.
To moram storiti.
Jonathan. Jonathan, me slišiš?
Povej mi, ali sanjaš o tem, da bi bila vampir?
Tako nas predstavljajo? Neverjetno.
Jonathan. Jonathan.
Me lahko slišiš?
Netopir!
Počakaj, govori. Drakula? Si to ti?
Kaj? Drakula.
Ne razumem te.
Kaj? Dotikal sem se te?
Kaj? Japonci jedo jagenjčkovo obaro?
Hej, veš da se kadi s tebe?
Pardon, oprostite.
Oprostite.
Kaj za vraga? –Kako je netopir prišel na to višino?
Zaradi previdnosti bom vključil znak za pripenjanje.
Medtem ko poslušamo oznanilo, za mojega dragega prijatelja Jonathana.
Drakula?
Dragi fant, naredil sem grozno napako.
Svojega otroka sem poskušal zadržati zase.
Ker sem vedel, da jo bom vedno varoval.
Toda zdaj sem ugotovil, da morajo otroci sami odkrivati stvari.
Padati in se pobrati, smejati se in jokati,
toda takšno je življenje.
Resnica je, da je vama z Mavis namenjeno.
Zingnila sta.
Če mora zaupati komu drugemu,
sem hvaležen, da si to ti, Jonathan.
Upam, da me lahko slišiš in mi odpustiš.
V redu ljudje, naredili bomo hitri obrat, da dotočimo gorivo,
nato pa bomo nadaljevali let.
Nehajte javkati. Žgem se.
Oče?
V redu sem. Samo malo sem opečen.
Srček,
vedno sem mislil, da bo najhujša stvar, ko bom gledal kako greš.
Toda še hujše te je gledati nesrečno.
Mavey, hočem, da živiš svoje življenje.
Ne vem, kako bi naj to počela.
Veš, mami ti je že dala darilo.
Ti lahko zdaj dam še svojega?
Za kaj pa bom to potrebovala?
Dobi se ga z dodatkom.
Ti? –Ti.
Zakaj si se vrnil?
Ker si moj zing, Mavis.
Tvoj zing sem?
Toda rekel si mi, da sovražiš pošasti.
Da, bal sem se, da mi bo tvoj oče posesal kri iz telesa,
če ne bom rekel tega.
Tega ne bi storil.
Ne, prav ima, bi.
Oče! –Motil sem se, hudiček.
Misliš resno, oče?
Pojdi si ustvarit svoj Raj.
Bova spet poskusila poljub?
Mislim, da lahko.
Oprostita, le navaditi se moram.
Kar nadaljujta, kar delata.
VSE NAJBOLJŠE MAVIS
Nehajte!
Mislil sem, da ljubezen našel sem, toda bila ni prava stvar,
potem dekle spoznal sem, in občutil drugo stvar.
Kot bi zadel obroč, kot bi niz potegnil te,
ne moreš dihati, kot bi piščanec davil te.
In potem ta stvar zing, in hotel sem zapeti,
in poslušati balade moža, ki se imenuje Sting.
Dama pogleda te v oči in nenadoma je pomlad,
kot takrat, ko je Nala zagledala Simbo, v Levjem kralju.
Zing je v zraku, in mar mi ni,
lebdim k zingu, ki sva ga delila si.
Zinganje v dežju, bolečine več ni,
to je pravi čas za praznovanje,
ker ti moj Zing si.
Drak, si pripravljen, da zažgeš?
Ne, ne, bliže sem prišel, zato da bi te bolje slišal.
Daj no, vsaj poskusi.
Prav, mogoče samo malo.
Poslušajte vsi zingerji od tu pa do Beijinga.
Bolje, da razbijete škatlo, ker pomlad se že razcveta.
Če bi ljubezen bila denar, bi kričali ča čing.
Zingova kupidova puščica, je kot čebelji pik,
bil je Zing in zang in Zingidi di.
Bila je le ena dama, Zing zame,
ker ko te zing doleti,
edini blesk, ki videl ga boš,
poročni prstan bo.
Zing je v zraku
in mar mi ni,
lebdim k zingu, ki sva ga delila si.
Zinganje v dežju, bolečine več ni,
to je pravi čas za praznovanje,
ker ti moj Zing si.
Občutim zing,
poslal te bom skoti obroč ta,
bolje, da prineseš, dogodek.
Prisluhnite ne mrtvemu kralju.
KONEC
Gospodinje!
Prevod Martina, 2013
Nisem bila jaz.