Fjellene lever
Med lyden av toner
Sanger som er sunget
I tusener av år
Fjellene fyller mitt hjerte
Med lyden av toner
Mitt hjerte vil synge Hver sang det hører
Mitt hjerte vil fly på vinger med fuglene som tar av
Fra fjorder og trær
Mitt hjerte vil sukke Som en klokke som flyr
Fra en kirke i en bris
Å le som en bekk Mens den faller og flyr
Over steiner på sin vei
Å synge i en natt
Som en lerke som lærer å be
Jeg går i fjellet
Når mitt hjerte er ensomt
Jeg vet jeg vil høre
Det jeg har hørt før
Mitt hjerte er velsignet
Med lyden av toner
Og jeg synger...
...nok en gang
Salzburg, Østerrike på slutten av 30-tallet
- Moder... Jeg kan ikke finne henne. - Maria?
- Hun er borte igjen. - Hun bør gå med kubjelle på seg.
- Er hun ikke i stallen hos dyrene? - Jeg har sett alle tenkelige steder.
Det er Maria vi snakker om, så let heller på utenkelige steder.
Jeg håper det feier bort all tvil angående Marias framtid her.
Jeg liker å la folk få en sjanse.
- Svarte fårs ull er like varm. - Vi snakker ikke om får nå.
Av alle våre novisekandidater er Maria den minst egnede...
Vi diskuterte våre blivende nonners egenskaper.
Søstrene her-
- forsøkte å få meg til å ta andre oppfatninger i betraktning.
Si meg, søster Catherine, hva syns du om Maria?
Hun er en herlig jente...iblant.
- Søster Agatha? - Det er lett å like henne...iblant.
- Søster Sophia? - Hun er herlig, men en urokråke.
Nettopp.
Hun klatrer i trær og skraper opp knærne
Hun har en rift i klærne
Hun danser på vei til messen og plystrer mens hun går
Og under sitt sjal Har hun ruller i sitt hår
Jeg har hørt at hun har sunget i vårt kloster
Hun er alltid sen til messe
Men angeren er ekte
Hun er alltid sen til alt
Unntatt til sin mat
Jeg må nok kanskje si det Jeg serverer det på fat
Maria passer ikke her i kloster
Jeg vil gjerne si noe til hennes fordel
Si det, søster Margaretta.
Maria gjør at jeg føler meg vel
Hvordan løser man problemer som Maria?
Hvordan fanger man en sky Og tar tak i den?
Hvordan finner man et ord Som betyr Maria?
En tøysekopp
- Et flakkende lys - En klovn
Mange ting man vet Vil man si til henne
Mange ting som hun bør forstå
Hvordan få henne til å bli og høre på det man vil si?
Hvordan beholder man en bølge Oppå sanden?
Hvordan løser man problemer som Maria?
Hvordan holder man en månestråle...
...i sin hånd?
Hun forvirrer meg Gjør meg fjern og ganske lei
Og jeg vet aldri hvor jeg er
- Uberegnelig som vær - Hun er flyktig som en fjær
- Hun er elskelig - Hun er en demon
Hun er et lam
Hun overgår selv en pest Skremme kan hun aller best
Hun kan få en spinnende dervisj ut av spinn
- Hun er gøyal, hun er vill - Hun er morsom, hun er snill
- Hun er en hodepine - Hun er en engel
Hun er ei jente
Hvordan løser man problemer som Maria?
Hvordan fange en sky Og holde den fast?
Hvordan finner man et ord Som betyr Maria?
- En tøysekopp - Et flakkende lys
En klovn
Mange ting man vet Vil man si til henne
Mange ting som hun bør forstå
- Hvordan få henne til å bli? - Og høre på det en vil si?
Hvordan holde en bølge Oppå sanden?
Hvordan løser man problemer som Maria?
Hvordan holder man en månestråle...
...i sin hånd?
Du kan gå inn nå.
Stig på, mitt barn.
- Sitt ned. - Beklager, kunne ikke hjelpe for det.
- Jeg så fjellene, og... - Det er ikke derfor du er her.
- La meg få be om tilgivelse. - Om det vil føles bedre, så...
Himmelen var så blå, og det var så grønt ute. Jeg var nødt til å gå ut.
Det var som om fuglene ville ta meg med opp i skyene.
- Hva om du hadde gått deg vill? - Det er umulig.
Jeg er oppvokst her.
Da jeg var liten, gikk jeg ned fjellet og tittet inn i hagen deres.
Jeg så søstrene arbeide og hørte dem synge.
Jeg har gjort enda en ting... Jeg sang der ute i dag. Uten tillatelse.
- Reglene gjelder bare her inne. - Jeg vil synge overalt.
- Og jeg sier ting rett ut. - Ærlighet, kalles det visst.
Fryktelig. Og jeg må kysse gulvet når Berthe og jeg har vært uenige.
Nå kysser jeg gulvet så fort jeg ser henne, bare for å spare tid.
Maria...da du så oss og ville bli en av oss-
- var du vel ikke helt innforstått med hvordan vi lever her?
Nei, men jeg ber, og jeg gjør mitt aller beste.
- Hva er det viktigste du har lært? - Å helhjertet følge Guds vilje.
Maria...det ser ut til å være Guds vilje at du forlater oss. En periode.
Nei, ikke send meg bort! Dette er mitt hjem, min familie...mitt liv.
- Men er du klar for å... - Ja!
Hvis du utforsker verden en periode-
- ser du bedre hva som kreves av deg her.
Jeg vet hva som kreves av meg, og jeg kan gjøre det!
Ja, moder. Om det er Guds vilje, så...
En familie utenfor Salzburg trenger en guvernante fram til september-
- til å ta hånd om sju barn.
- Du liker vel barn? - Ja visst, men sju..?
Jeg meddeler kaptein von Trapp at du kommer i morgen.
Tidligere kaptein i sjøforsvaret, en fin og tapper man.
Etter at hans kone døde, har han hatt problemer med å få tak i guvernante.
- Hvorfor det? - Det kommer Herren til å vise deg.
Når Herren stenger en dør, åpner han samtidig et vindu.
Hvordan vil denne dagen bli?
Jeg lurer
Hvordan blir framtiden min?
Jeg lurer
Det kan bli spennende
Å være ute i verden Å være fri
Mitt hjerte bør kanskje juble
Å, hva er i veien med meg?
Jeg har alltid villet ha handling
Å gjøre ting jeg aldri har våget
Nå ser jeg eventyret i øynene
Hvorfor er jeg så redd?
En kaptein med sju unger
Hva er så skremmende med det?
Jeg må kutte ut tvilen Alle bekymringene
Hvis ikke, vil jeg dra tilbake
Jeg må drømme om det Som jeg søker
Jeg søker motet jeg ikke har
Motet til å tjene dem Med tillit
Se tabber i øynene uten tross
Vise at jeg er verdig
Og mens jeg viser dem
Viser jeg meg selv
Så la dem komme Med alle problemer
Jeg gjør bedre enn mitt beste
Jeg har selvtillit De vil nok prøve den
Men jeg sier til dem Jeg har tiltro til meg selv
Jeg skal imponere dem
Jeg vil bli fast, men snill
Og alle disse barna Må noen velsigne dem
De vil se opp til meg Og høre på meg
For hvert skritt blir jeg mer sikker
Alt kommer til å ordne seg
Jeg har selvtillit Verden kan bli min
De må være enige i At jeg har selvtilliten min
Jeg har selvtillit i solskinn
Jeg har selvtillit i regn
Jeg har tillit til At våren kommer nok en gang
I tillegg til det du ser Har jeg tillit til meg selv
Styrke ligger ei i antall
Styrke ligger ei i rikdom
Styrke ligger i netter Med rolig slumring
Når du våkner opp, Våkn opp! Det er sunt
Alt jeg stoler på jeg elsker
Alt jeg stoler på blir mitt
Jeg har tillit til selve tilliten
Hjelp...
Jeg har tillit til selve tilliten
I tillegg til det du ser Har jeg tillit...
...til meg selv
Hei sann! Her er jeg!
Jeg er den nye guvernanten, kaptein.
Og jeg er hovmesteren, fräulein.
Gleder meg.
Vent her.
Fra nå av skal De være klar over at enkelte rom skal stå urørt.
- Hvorfor stirrer De på meg? - De ser ikke ut som noen sjøkaptein.
Og De ser ikke ut som noen guvernante. Snu Dem rundt.
Ta av hatten.
- De får ta på Dem en annen kjole. - Jeg har bare denne.
Vi ga klærne våre til de fattige.
- Hva med den der? - Den ville de ikke ha.
Jeg rakk ikke å sy noen ny kjole. Jeg kan sy.
Da skal jeg skaffe Dem litt stoff. Allerede i dag, om mulig.
Fräulein... Maria, jeg vet ikke hvor mye abbedissen har fortalt.
De er den tolvte guvernanten siden barnas mor døde.
Jeg håper at De er bedre enn den forrige. Hun ble i bare to timer.
Hva er galt med barna, sir?
Ingenting. Det er guvernantene det er noe galt med.
De hadde ikke den disiplinen som trengs her. Husk på det.
Barna skal studere flittig om formiddagen, ikke sløse bort ferien.
Så skal de marsjere rundt på eiendommen. Vi har fast leggetid.
De skal se til at de oppfører seg uklanderlig, og De har kommandoen.
Dette er deres nye guvernante. Fräulein Maria.
I tur og orden skal dere tre fram og si deres navn. Lytt og lær.
- Liesl. - Friedrich.
- Louisa. - Kurt.
- Brigitta. - Marta.
Og Gretl.
La oss se hvor godt De hørte etter.
Jeg trenger ingen fløyte. Jeg kan bare si de nydelige navnene.
Det er et stort hus, og her er det ingen som skal rope.
Ta nå denne. Barna hjelper Dem.
Slik kaller jeg på Dem.
Nei...jeg lystrer ikke en fløyte.
Greit nok på hunder, men ikke på barn, og slett ikke på meg.
Det vil føles altfor ydmykende.
Var De like besværlig i klosteret?
Mye verre.
Unnskyld, sir, men hvordan kaller jeg på Dem?
De kan kalle meg "kaptein".
Hvil.
Nå som vi er alene, kan dere vel si navnene igjen og alderen deres.
Jeg er Liesl, 16 år, og jeg trenger ingen guvernante.
Fint at du sier ifra. Da kan vi være gode venner.
Jeg er Friedrich, 14 år, jeg er umulig.
- Hvem har sagt det? - Josefine, en av guvernantene.
Jeg er Brigitta.
Du sa ikke hvor gammel du var...Louisa.
Jeg er Brigitta, hun er Louisa, 13 år. Og De er skarp.
- Jeg er 10, og kjolen Deres er fæl. - Du får ikke si sånt.
- Syns ikke du den er fæl, da? - Jo, men fräulein Hildas var verre.
Jeg er Kurt, 11 år, og jeg er uforbederlig.
Hva betyr det?
At du ikke vil behandles som et barn, antar jeg.
Jeg er Marta, og jeg fyller sju på tirsdag.
- Jeg ønsker meg en rosa parasoll. - Jeg er også glad i rosa.
Du er Gretl, og du er fem år. Nesten en dame...
Jeg har aldri jobbet som guvernante før.
- Så De vet ingenting om det? - Niks. Så jeg trenger masse råd.
- Be far passe sine egne saker. - Kom alltid for sent til middag.
- De bør slafse i Dem suppen. - Og snyte Dem til desserten.
Og tro ikke et ord av det de sier. For jeg liker Dem.
Nå er det tid for spasertur, barn. Ordre fra far. Kom igjen...
Jeg er frau Schmidt, husholdersken. Jeg skal vise Dem rommet Deres.
De små stakkarene...
De hadde flaks. Fräulein Helga fikk en orm.
God kveld.
- God kveld, barn. - God kveld, fräulein Maria.
Trivelig lite ritual. Noe De lærte i klosteret?
Nei...
Reumatisme...
Unnskyld, men skal vi ikke be bordbønn?
Takk, Herre, for maten på vårt bord. Amen.
Jeg vil gjerne takke alle for presangen dere la i lommen min.
Hvilken presang?
- Det er en hemmelighet. - Behold den da og la oss spise.
Dere forsto jo hvor nervøs jeg var for å komme som ny i huset-
- og hvor gjerne jeg ville bli akseptert-
- så det var meget omtenksomt av dere-
- å gi meg slik en varm velkomst.
- Hva er det, Marta? - Ingenting.
Fräulein...
Er det ved alle måltider eller bare under middagen-
- vi skal gjennomgå dette nye fantastiske...å ikke kunne spise?
De er bare glade.
- God kveld, Rolf. - Er alt i orden?
- Ja visst. Noen nyheter? - Kanskje. Er kapteinen hjemme?
- Han spiser middag. - Med familien?
Gi ham dette telegrammet umiddelbart.
Telegram.
- Hvem kom med det? - Unge Rolf, selvsagt.
Får jeg gå fra bordet?
- Barn, i morgen drar jeg til Wien. - Ikke nå igjen!
- Hvor lenge blir du borte? - Jeg vet ikke.
- Skal du treffe baronessen? - Det har ikke du noe med!
Ja, jeg skal faktisk det.
Hvorfor får vi aldri treffe henne?
Dere skal få treffe henne. Hun blir med meg tilbake.
Onkel Max også.
Rolf?
Å, Rolf!
- Nei, Liesl, vi kan ikke... - Er det ikke derfor du venter?
- Det er klart. Jeg har savnet deg. - Hvor mye?
Så mye at jeg ville sende et telegram bare for å få komme hit.
- En strålende idé. Gjør det! - Men jeg er jo her.
Vær så snill å sende et telegram. Det skal stå: "Kjære Liesl...
Jeg vil gjerne fortelle deg hva jeg føler for deg, stopp.
Men dette telegrammet er allerede blitt for dyrt. Vennlig hilsen Rolf."
- "Vennlig hilsen..?" - Hjertelig hilsen...
Din kjære...
Får jeg noe svar?
"Kjære Rolf, stopp. Ikke stopp. Din Liesl."
Om vi bare ikke var nødt til å vente på telegrammer. Når ses vi igjen?
La meg se...
Jeg kan gå feil-
- med et telegram til oberst Schneider, som bor på...
Men det er hemmelig, så ikke si noe til din far. Han er så...østerriksk.
- Det er vi jo alle. - Mange mener vi bør være tyske.
De har tenkt å...
- Håper ikke din far får problemer. - Han er helt. Han har fått medalje.
Jeg vet det, men jeg bekymrer meg for hans datter.
- Hvorfor det? - Du er så-
- ung! - Jeg er faktisk seksten!
Vent, lille pike På en tom scene
På at skjebnen skrur på lyset
Ditt liv, lille jente Er som en tom bok
Som menn vil skrive ord i
Skrive ord i
Du er 16 og blir snart 17
Kjære, tenk deg om
Pass godt på deg selv Vær smart og forsiktig
Kjære, du er på randen
Du er 16 og blir snart 17
Gutter vil stå i kø
Ivrige unge gutter Som synger sine snutter
Vil tilby deg mat og vin
Du er ei forberedt på det
Å møte en verden av menn
Sky, sjenert og redd er du
For ting du ei forstår
Du trenger en som er klok og gammel
Som sier hva du bør gjøre
Jeg er 17 og blir snart 18
Jeg skal ta meg av deg
Jeg er 16 og blir snart 17
Jeg vet at jeg er naiv
Gutter jeg møter Kan si jeg er søt
Og jeg vil tro det de sier
Jeg er 16 og blir snart 17
Uskyldig som en rose
Ungkar så fin Som drikker sin vin
Hva vet jeg om sånne ting?
Helt uforberedt er jeg
Å møte en verden av menn
Sky, sjenert og redd er jeg
For ting jeg ikke forstår
Jeg trenger en klok og gammel
Som sier hva jeg bør gjøre
Du er 17 og blir snart 18
Jeg har tiltro til deg
Kom inn.
Frau Schmidt...
Her er kjolestoff som kapteinen har sendt fra byen.
Jeg kommer til å få så fine kjoler som jeg aldri har hatt før.
Får jeg mer stoff om jeg spør, tro?
- Hvor mange klær trenger De? - Jeg vil sy fritidsklær til barna.
Von Trapp-barna leker ikke. De marsjerer.
- De mener vel ikke at det er rett. - Siden kapteinen mistet sin kone-
- har han styrt huset som om det var et fartøy.
Ingen musikk, ingen latter... Ingenting som minner om henne.
- Det er galt. - Tja... Hva syns De om rommet?
- De skal få nye gardiner. - Disse er da utmerket...
- Nye er bestilt. - Det trengs slett ikke.
- Kan jeg be ham om stoff i morgen? - Han drar til Wien i morgen tidlig.
- Hvor lenge blir han borte? - Sist han besøkte baronessen-
- ble han en hel måned.
Jeg burde vel ikke fortelle Dem dette-
- men jeg tror kapteinen har tenkt å gifte seg med henne i sommer.
- Flott! Da vil barna få en mor igjen. - Ja...
God natt, da.
Kjære Far, nå forstår jeg at jeg skal forberede barna på å få en ny mor.
Jeg håper de blir lykkelige. Gud velsigne kapteinen-
- Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Marta og Gretl.
Og hva het nå den andre gutten? Nå ja, velsigne ham også.
Velsigne abbedissen og alle søstrene ved klosteret.
Og kjære Gud, angående Liesl... la henne vite at jeg er hennes venn.
- Har De tenkt å sladre? - La henne innse at jeg vil hjelpe.
Amen.
Jeg tok en spasertur. Noen låste døren, og jeg ville ikke vekke noen.
Da jeg så vinduet Deres stå oppe... De sier vel ikke noe til far?
- Hvordan kom du deg opp hit? - Vi pleier å tulle med guvernantene.
Louisa kommer seg opp med en boks edderkopper i hånden.
Var du ute og gikk helt alene?
Om vi vasker kjolen i kveld, er det ingen som merker noe i morgen.
Ta på deg denne.
Legg kjolen i bløt i badekaret og kom så og sett deg på sengen.
Kanskje jeg trenger en guvernante likevel.
Er du redd, Gretl?
Er du redd for tordenvær? Da kan du bli her hos meg.
- Hvor er de andre? - De sover. De er ikke redde.
Er de ikke det..?
Ja vel, opp i sengen med dere. For denne gangen, så...
- Da venter vi bare på guttene. - De kommer ikke. Gutter er modige.
- Dere var vel ikke redde? - Nei, vi ville bare se innom Dem.
- Det var meget omtenksomt. - Det var Kurts idé.
Kurt var det, ja... Gud velsigne Kurt!
- Hvorfor holder det på sånn? - Lynet sier noe, og tordenen svarer.
Lyn er ekkelt. Hvorfor er tordenen så sinna? Jeg begynner å gråte.
Om jeg er lei meg, tenker jeg på hyggelige ting.
- Hva da? - Vel...
Påskeliljer. Grønne enger... En himmel full av stjerner.
Regnvær på hatter Og værhår på katter
Blankpussa kjeler Og glovarme sjeler
Spennende pakker Bundet med tråd
Det er no' av det beste jeg kan få
Kremgule ponnier Og varm sjokolade
Klokker og bjeller Og fersk marmelade
Vildgjess som flyr Mens månen høyt står
Det er no' av det beste jeg får
Piker i kjoler med sløyfer og bånd
Snøfnugg som blir På min nese og hånd
Sølvhvite vintrer Som smelter til vår
Det er no' av det beste jeg får
Når hunden biter
Når bien stikker
Når alt er trist og leit
Så husker jeg på det beste jeg kan få
Og da føles alt så greit
- Fungerer det virkelig? - Ja visst. Forsøk, du.
- Jul! - Kaniner!
Slanger!
- Sommerferie! - Telegram!
- Bursdagspresanger! - Alle slags presanger!
- Å nyse! - Prosit!
Regnvær på hatter Og værhår på katter
Blankpussa kjeler Og glovarme sjeler
Spennende pakker Bundet med tråd
Det er no' av det beste jeg kan få
Kremgule ponnier Og varm sjokolade
Klokker og bjeller Og fersk marmelade
Vilgjess som flyr Mens månen høyt står
Det er no' av det beste jeg får
Piker i kjoler Med sløyfer og bånd
Snøfnugg som blir På min nese og hånd
Sølvhvite vintrer Som smelter til vår
Det er no' av det beste jeg får
Når hunden bi...
Sa jeg ikke at det var fast leggetid?
Tordenværet gjorde dem urolige, og... Jo, det gjorde De.
Har De problemer med å huske slike enkle instrukser?
Bare når det er tordenvær.
Liesl! Hvor ble det av deg etter middag?
Du skjønner at...
- Jeg... - Hun og jeg er blitt bedre kjent.
Men nå er klokka mye. Fort dere i seng!
De husker kanskje at jeg reiser bort i morgen.
Husker De også at det viktigste i dette huset er disiplin?
Når jeg kommer hjem, håper jeg at De har ervervet litt av det.
Før De drar, vil jeg gjerne prate med Dem om fritidsklær til barna...
Fräulein... De er mildt sagt masete.
- De er jo barn! - Og jeg er deres far. God natt.
Piker i kjoler Med sløyfer og bånd
Når hunden biter Når bien stikker
Når alt er trist og leit
Så husker jeg på det beste jeg kan få
Og da føles alt...
...så greit
Se der!
Kom igjen!
Kan vi gjøre dette hver dag?
- Tror du ikke vi blir lei av det da? - Kanskje... Hver andre dag, da?
Så gøy har jeg ikke hatt det siden vi puttet lim på Josefines tannbørste.
- Hvordan kan snille barn gjøre sånt? - Det er kjempelett.
- Men hvorfor gjør dere det? - For å få oppmerksomhet fra far.
Det må vi gjøre noe med.
Ok, alle sammen. Vi øver inn noe vi kan synge for baronessen.
- Far vil ikke at vi skal synge. - Kanskje han ombestemmer seg.
- Vi kan ingen sanger. - Vi kan ikke synge.
Da må dere lære det umiddelbart.
La oss begynne helt fra starten
Et fint sted å begynne
Når man leser, starter man med
A, B, C
Når man synger, starter man med Do-Re-Mi
Do-re-mi
De første tre noter Finner sin sti
Do-re-mi
Do-re-mi-fa-so-la-ti
La meg se om jeg kan gjøre det enklere...
"Hjort, " en hjort En jentehjort
"Stråle, " stråler fra en sol
"Meg, " et ord som er meg selv
"Langt, " en lang, lang vei å gå
"Sy, " en nål som trekker tråd
"La, " en note etter sy
"Te, " en drikk til brød og ost
Det fører oss til hjort Å, å, å
- Hjort! - En hjort, en jentehjort
- Stråle! - En stråle av en sol
- Meg! - Et ord som er meg selv
- Langt! - En lang, lang vei å gå
Sy, en nål som trekker tråd
- La! - En tone etter sy
- Te - En drikk til brød og ost
Det fører oss hjem til...
- Hjort - En hjort, en jentehjort
Stråle, stråler fra en sol
Meg, et ord som er meg selv
Langt, en lang, lang vei å gå
Sy, en nål som trekker tråd
La, en tone etter sy
Te, en drikk til brød og ost
Og det fører oss til hjort
Do-re-mi-fa-so-la-ti-do, so-do
Tonene er redskapen man bruker for å bygge en sang.
Kan man tonene, kan man blande dem til millioner av ulike melodier.
So-do-la-fa-mi-do-re
Kan dere gjøre det?
So-do-la-fa-mi-do-re
So-do-la-ti-do-re-do
Nå setter vi det hele sammen.
So-do-la-fa-mi-do-re
So-do-la-ti-do-re-do
- Bra! - Men det betyr jo ingenting.
Da setter vi inn ord. Ett ord for hver tone. Sånn...
Når man kjenner tonene
Kan man synge alt herfra
Når man kjenner tonene
Kan man synge alt herfra
- Hjort - En hjort, en jentehjort
- Stråle - Stråler fra en sol
- Meg - Et ord som er meg selv
- Langt - En lang, lang vei å gå
- Sy - En nål som trekker tråd
- La - En tone etter sy
- Te - En drikk til ost og brød
Og det fører oss til hjort
Når man kjenner tonene
Kan man synge alt herfra
Hjort! En hjort, en jentehjort
Stråle! Stråler fra en sol
Meg! Et ord som er meg selv
Langt! En lang, lang vei å gå
Sy! En nål som trekker tråd
La! En tone etter sy
Te! En drikk til ost og brød
Og det fører oss til
So-do-la-fa-mi-do-re
So-do-la-fa-ti
La-so
Ti-do
So-do
- Fjellene er fantastiske. - Jeg satte dem opp for din skyld.
Selv om det dreier som om 3000 m høyde, må Georg heve seg over det.
- Invitasjonen kan trekkes tilbake. - Jeg har ikke fått noen innbydelse.
Du trengte en ledsager, jeg trengte et sted med god mat-
- god vin og...akseptabel pris. - Max, du er fryktelig.
Nei, jeg er en sjarmerende snyltegjest.
Hør...
Det er Klopmann-klosterets kor.
De er flinke. Meget flinke.
Jeg må utforske traktene. Et sted venter en sanggruppe på at Max-
- skal gjøre dem berømte på sangfestivalen i Salzburg.
- De får æren og du pengene. - Litt urettferdig...
Men en vakker dag får jeg nok æren også.
Hva i all verden..?
Rakkerunger fra traktene...
Det er virkelig spennende å være her hos deg.
- Vakker natur har du vel sett før. - Det var ikke det jeg siktet til.
- Er jeg spennende? - Er det så umulig?
- Nei, bare lite trolig. - Nå undervurderer du deg selv igjen.
- Du virker mindre gåtefull her. - I mine naturlige omgivelser?
Ser jeg ut til å høre mer hjemme her blant fugler, blomster-
- og trær som vaier i vinden?
- Så poetisk! - Ja, ikke sant?
Er jeg mer hjemme her enn i Wien-
- i dine glitrende, sladderfylte salonger-
- der jeg heller i meg champagne og snubler rundt i Strauss-valser...
Hva får deg til å tro det?
Det er så nydelig og fredelig her.
- Hvordan kan du reise bort så ofte? - Jeg gir meg ut for å være opptatt.
- Da virker jeg mer betydelig. - Flykter du fra minnene, kanskje?
Eller så ser jeg etter en grunn til å bli.
Håper det er derfor du besøker Wien, eller har du andre distraksjoner der?
- Du er ikke akkurat noen distraksjon. - Hva er jeg, da?
Nydelig.
Sjarmerende, morsom, en strålende vertinne, og...
- Min reddende engel, på sett og vis. - Så uromantisk.
Jeg bør likevel nevne at det var du som ga livet mitt mening igjen.
Jeg er vel ganske underholdende... Og jeg kler meg elegant.
Jeg har framstående venner. Og jeg holder bra tilstelninger.
Men bortsett fra det er jeg bare rike, ugifte lille meg-
- som søker noe, akkurat som deg.
- Mer eplestang? - Jeg slår til med en tredje.
Spiser du fremdeles? Må være ulykkelig.
Jeg prøvde å ta denne kvartetten fra Sol Hurok.
I går klarte Sascha Petrie å kapre dem før meg. Jeg hater tyver.
Du må lære å like deg selv.
- Jeg ringte Paris, Roma, Stockholm. - Herfra, selvsagt?
Jeg liker de rike, deres livsstil... og min livsstil når jeg er hos dem.
- Jeg lurer på hvor barna er. - De har vel gjemt seg pga meg.
Max, anstreng deg litt og vær litt hyggelig.
Nå?
Har du fått Georg på kroken? Hører jeg bryllupsklokker?
- De slår ikke nødvendigvis for meg. - Hva mener du?
- Jeg liker Georg, så ikke noe tull. - Jeg liker å tulle. Fortell nå alt.
Hver eneste intime og avskyelige detalj.
- Jeg tror at jeg er her på prøve. - Du kommer til å stå med glans.
Kjenner jeg deg rett, så finner du på noe.
- Han er ikke som andre. - Han er rik.
- Han ble knust da hustruen døde. - Og du ble rik da din mann døde.
- Du er fryktelig! - Dere to er min familie. Gift dere!
Vi må holde pengene i familien.
- Hva gjør du? - Kaptein von Trapp...jeg søkte...
Jeg så ikke... Jeg visste ikke at De var...
- Heil Hitler! - Hvem er du?
- Telegram til herr Detweiler... - Det er meg.
Du har gjort ditt, så stikk av gårde.
- Han er jo bare barnet. - Og jeg er bare østerriker.
- Bare ingenting hender deg, så... - Jeg vil aldri mer høre deg si det!
Kan jeg hjelpe for hva andres politiske overbevisning er?
Ja, det må du.
Hallo... Du er så langt borte. Hvor er du?
I en verden som holder på å forsvinne.
Kan jeg lokke deg tilbake til min verden?
Å, kaptein... De er hjemme..?
Opp av vannet straks!
De må være baronessen!
Jeg er gjennomvåt!
Oppstilling!
Dette er baronesse Schraeder.
- Og dette er mine barn. - God dag.
Inn med dere, skift klær og kom tilbake hit!
De blir her.
Jeg går og ser hva Max driver med.
Nå, fräulein-
- vil jeg ha et ærlig svar.
Er det mulig, eller er det bare innbilning..?
- Har barna klatret i trær i dag? - Ja, kaptein.
Ja vel.
Og hvor har de fått disse...
Det er fritidsklær-
- som jeg sydde av soveroms- gardinene. Det var et godt stoff.
Mener De at mine barn har løpt rundt i Salzburg ikledd gamle gardiner?
- Og de har hatt det vidunderlig. - De har uniformer.
Tvangstrøyer... Barn må få være ledig kledd!
- Jeg har ikke hørt dem klage. - Det våger de ikke!
- De får ikke diskutere mine barn. - De er jo aldri hjemme lenge nok...
De må bare høre på meg!
Ta nå Liesl... Hun er snart en fullvoksen kvinne.
Og hvem skal være Friedrichs forbilde?
- Ikke fortell meg om mine sønner! - Brigitta kjenner dem bedre.
Kurt spiller tøff for ikke å vise hvordan De sårer ham.
Og Louisa vet jeg ingenting om. Og de små vil bare ha kjærlighet.
- Det holder! - Jeg er ikke ferdig!
Det er De så visst, kaptein!
Fräulein...
De kan pakke sakene umiddelbart og reise tilbake til klosteret.
- Hva er det? - Sang.
Jeg hører det, men hvem er det som synger?
Barna.
Barna?
Jeg lærte dem noe de kunne synge for baronessen.
Mitt hjerte vil synge Alle sanger det hører
Mitt hjerte vil slå som vinger Til fuglene som tar av
Fra sjøene og til trærne
Til trærne
Mitt hjerte vil sukke Som en klokke som flyr
Fra en kirke i en bris
Å le som en bekk Mens den faller og flyr
Over steiner på sin vei
På sin vei
Jeg synger i natten
Som en lerke som lærer å be
Jeg går til fjellene
Når mitt hjerte er ensomt
Jeg vet jeg vil høre
Det jeg har hørt før
Mitt hjerte blir fylt
Med lyden av toner
Og jeg synger...
...nok en gang
Edelweiss?
Jeg visste ikke at du hadde så fortryllende barn.
Ikke gå.
Fräulein...
Jeg...
Jeg oppførte meg dumt. Jeg ber om unnskyldning.
Nei, jeg er altfor frittalende...
De hadde rett. Jeg kjenner ikke barna mine.
Det er fremdeles ikke for sent.
De har ført musikken tilbake til vårt hjem. Den hadde jeg glemt.
Fräulein...
Jeg vil at De skal bli.
Jeg ber Dem om å bli.
- Om jeg kan være til hjelp... - Det har De allerede vært.
Mer enn De aner.
Marta.
Teppet!
Høyt på et fjell sto en ensom gjeter
Høyt var hans mål Til en ensom gjeter
Folkene i byen Som ei var en seter
Lystig og klart Over flere meter
Marta!
Prinsen, Gretl!
En prins på en bro Vet ei hva slottet heter
Menn på en vei De hørte en gjeter
Menn under middagen Hørte en gjeter
Menn drakk sin øl Med skum på flere meter
Ei jente i rosa Hørte en gjeter
Hun jodlet tilbake Til en ensom gjeter
Mammaen hørte En ensom gjeter
For en duett for jente og gjeter
Ei jente i rosa Hørte en gjeter
Hun jodlet tilbake Til en ensom gjeter
Mammaen hørte En ensom gjeter
For en duett for jente og gjeter
Lykkelige de er
Snart blir duetten deres en trio
- Bravo! - Bravo!
Veldig bra!
Bravo! Fantastisk.
- Får vi beholde dokketeateret? - Ja visst, min kjære!
Jeg sa jo at regningen skulle sendes deres far.
Bravo...
- Jeg er virkelig imponert. - Det er Deres barn, kaptein.
- Si meg, er det noe De ikke kan? - Jeg blir nok ingen god nonne.
Jeg hjelper Dem så gjerne.
Hør etter, alle sammen. Jeg har noe å fortelle.
Etter en lang søken har jeg funnet mitt bidrag til sangfestivalen.
Gratulerer, Max.
Hvem skal utnyttes denne gangen?
- Sankt Ignatius-koret? - Prøv igjen.
- La meg se... Klopmann-koret? - Nei, nei, nei...
- Si det, da. - En syngende familie.
Så trivelig! Hvilken familie er det?
Din. Det kommer til å bli festivalens høydepunkt.
- Hva er det du ler av? - Deg. Du er dyr, men morsom.
Du hørte jo selv. Det kommer til å bli et friskt og annerledes innslag.
Mine barn skal ikke synge offentlig.
- Det var verdt et forsøk! - Hvem sin tur er det nå?
Hvem?
Ja.
Alle stemte på...Dem, kaptein.
Jeg forstår ikke.
Nei, nei, nei...
- De var visst riktig god. - Det var lenge siden.
- Jeg husker det. - Vær så snill, pappa.
Hvorfor sa du ikke at jeg burde ta med munnspillet.
Edelweiss
Hver morgen du ser meg
Skjør og hvit
Ren og klar
Du er glad for...
...å se meg
Blomster i snø
Må du blomstre og gro
Blomste og gro for alltid
Edelweiss
Signe mitt hjemland for evig
- Edelweiss - Edelweiss
Hver morgen du ser meg
- Skjør og hvit - Skjør og hvit
- Ren og klar - Ren og klar
Du virker glad...
...for å se meg
Blomster av snø
Må du blomstre og gro
Blomste og gro for alltid
Edelweiss
Signe mitt hjemland for evig
Hvis du vil, må du gjerne bli med i sanggruppen du også.
Jeg har en strålende idé. La oss virkelig fylle huset med musikk.
Du må holde et stort selskap mens jeg er her.
Det er vel på tide at jeg får treffe vennene dine, ikke sant?
Det er leggetid, barn. Si god natt, nå.
Min første fest!
De har vel lagt merke til det østerrikske flagget i hallen.
- Så vakre kvinnene er. - Jeg syns de er stygge!
- Du er redd for kvinner. - Bare voksne menn er det.
- Jeg syns mennene er vakre. - Hva vet vel du om det?
- Hvem danser du med, Liesl? - Ingen.
Jo, det gjør du.
- Får jeg lov? - Så gjerne, unge mann.
- Dere sa ikke at dere kunne danse. - Da måtte vi ha vist fram det også.
- Hva er det de spiller? - En østerriksk folkedans.
- Vis meg. - Det er så lenge siden...
Vær så snill.
Ja vel. Kom hit.
- Du bukker, jeg neier. - Sånn?
Og så noen trinn...
Trinn, hopp...
Kurt, vi må nok øve.
Tillat meg...
Jeg husker ikke noe mer...
Du er rød i ansiktet.
Jeg er ikke vant til å danse.
En nydelig dans. Dere var et vakkert par.
- Barna bør vel si god natt nå... - Vi har øvd inn en liten sak.
Du som bekymret deg for at du ikke skulle ha en eneste venn på festen.
- Litt kjølig i kveld... - Ganske varmt, syns jeg.
Mine damer og herrer. Von Trapp-barna vil gjerne si god natt.
Det er en trist klang Fra klokken i vår gang
Og klokkene i tårnet også
Og oppe på barnerommet En rar liten fugl
Spretter ut og sier "koo-koo"
Koo-koo
- Uheldigvis vi hører - Koo-koo
- Men ingen av dem nøler - Koo-koo
- Med å si adjø - Koo-koo
Til deg
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Jeg vil ikke gå Og ta på meg min hatt
Adjø, farvel, Auf Wiedersehen, god natt
Adjø, adjø Til deg og deg og deg
Adjø, farvel Au revoir, auf Wiedersehen
Jeg vil gjerne bli Og smake på champagne
- Ja? - Nei.
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Jeg drar med et sukk Og sier min god natt
God natt
Jeg er glad for å dra
Jeg kan ikke lyve jeg
Jeg piler, flyter
Jeg flykter og jeg flyr
Solen har gått til sengs
Det må jeg også
Adjø
Farvel
Auf Wiedersehen, god natt
God natt
Tenk å ha dem med på festivalen. Unge dame, får jeg prate med Dem?
Georg, du lar henne vel ikke slippe unna.
Hun må være med på festen. Georg...
- De kan bli om De vil. - De blir min borddame. Forretninger.
Franz, dekk på en ekstra kuvert til fräulein Maria.
- Da er visst det i orden. - Jeg er ikke riktig kledd.
De kan skifte. Vi venter.
Så stolt De må være av Deres barn.
Ingen kan vakrere gi uttrykk for det fine i landet vårt-
- enn uskyldige barnestemmer.
De mener ikke at Østerrike har monopol på dyd?
Enkelte av oss foretrekker østerriksk sang framfor ekle tyske trusler.
Strutsen gjemmer hodet sitt i sanden.
Og iblant også i flagget.
De som forsøker å advare Dem om den forestående innlemmingen-
- burde kanskje gjøre det til musikk.
Om nazistene tar over Østerrike, står nok De for trompetene.
- Litt av en kompliment. - Beklager, det var en fornærmelse.
- Så vennlig av Dem å hjelpe meg. - Bare hyggelig.
Jeg har nok ikke noe passende.
Hva med den fortryllende saken De hadde på Dem her om dagen-
- som trollbandt kapteinen?
Trollbandt?
Vi er da kvinner. Vi ser om menn legger merke til oss.
Kapteinen legger merke til alle.
De trenger ikke å forsvare det. De ser godt ut.
Det er på sin plass at han legger merke til Dem.
Jeg håper at det er en spøk.
Jeg har virkelig ikke gjort noe for å...
Det er uimotståelig for en mann om en kvinne er forelsket i ham.
Forelsket..?
Og det fine er at han tror at han er forelsket i Dem også.
- Det er ikke sant... - De har vel sett blikket hans.
Og de rødmet da De danset med ham nå nettopp.
Ikke ta det så hardt. Han kommer snart over det.
Da bør jeg dra min vei.
- Kan jeg hjelpe med noe? - Nei.
Jo, ikke si et ord om dette til kapteinen.
Nei da.
Adjø, Maria. De blir sikkert en bra nonne.
Champagne... Jeg føler for å feire. Skål!
- Du vet noe. - Kanskje.
Hvordan skal vi få Maria til å påvirke Georg?
Barna må være med på festivalen. Det er viktig for Østerrike.
- Og for deg. - For all del...
Kanskje det er jeg som bør snakke med ham.
Pause
- Er det ikke moro? Fire... - Jeg er nummer fem.
- Gjør det noe om vi slutter nå? - Som dere vil.
Vi kan gjøre det igjen i morgen.
Det er så avslappende på landet, ikke sant? Ta litt limonade.
- Det må finnes en enklere måte. - Tenke seg deg som mor til sju...
Hvordan skal du klare det?
Har du aldri hørt om internatskoler?
Baronesse Machiavelli...
- Hvor er far? - Han er inne, tror jeg.
Svært så slukkøret dere ser ut. La oss ta en øvelse.
- Vi later som om det er festival. - Jeg vil ikke synge.
- Ikke uten fräulein Maria. - Hent gitaren, Liesl.
Still dere opp. Gi oss tonen, Liesl.
Imponer meg.
- Hvorfor synger ikke dere to? - Jeg har vondt i fingeren.
Du sang jo så fint på festen.
Ta noe dere kan og vær litt glade.
Fjellene lever
Med lyden av toner
Sanger som er sunget
I tusener av år
Fjellene fyller mitt hjerte
Med lyden av toner
- De ville synge for meg. - Fint, kom igjen.
Noe leskende?
Pappa...er det sant at fräulein Maria ikke kommer tilbake?
- Jeg antar det... Hva har vi her? - Limonade.
Den består mest av noe annet...
- Jeg tror ikke noe på det. - Hva da?
- Om fräulein Maria. - Jeg leste det som sto på lappen?
Hun skrev at hun savnet klosteret-
- og var nødt til å forlate oss.
- Jeg tror jeg prøver litt av det der. - Hun sa ikke engang adjø.
Jo, på lappen.
- Verken for søt eller for sur. - Men for rosa...
Hvem blir vår nye guvernante, far?
Vel...
Det kommer ikke til å bli flere guvernanter.
- Dere skal få en ny mor. - En ny mor..?
Vi bestemte det i går. Nå skal vi bli en lykkelig familie.
Løp av gårde og lek, nå.
- Ja, mine barn? - Jeg heter Liesl...
Vi søker fräulein Maria.
Fräulein Maria..? Å, Maria!
Stig på.
Vent her.
Jeg hørte at dere spurte etter Maria.
- Fortell henne at vi er her. - Dessverre...
- De må! - Vi vil ha henne tilbake!
- Vi vil bare prate med henne. - Maria treffer ikke noen akkurat nå.
- Jo, oss! - Jeg vil vise henne fingeren min.
En annen gang. Jeg skal fortelle henne om besøket.
Av gårde nå, barn.
Adjø, barn.
- Hva var det? - Von Trapp-barna som søkte Maria.
- Har hun fortalt noe? - Ikke et ord, moder. Hun bare ber.
Det er merkelig. Hun virker både glad og lei seg for å være tilbake.
Kanskje det var feil å la henne være alene så lenge. Før henne til meg.
Søster Augusta, sørg for at vår nye novise får en drakt.
Hun kan komme inn.
Det gjør meg vondt at du har vært så ulykkelig.
- Hvorfor sendte de deg tilbake? - Det var jeg som dro derfra.
Sitt ned. Fortell meg hva som hendte.
- Jeg var redd. - Redd? Var de utrivelige mot deg?
Nei da... Jeg var forvirret.
Jeg har aldri følt det sånn før. Jeg ville tilbake hit, hvor jeg er trygg.
Et kloster er ikke noe man flykter til.
Hva er det du er redd for?
- Ham... - Ham?
Takk, søster Margaretta.
Kaptein von Trapp?
- Er du forelsket i ham? - Jeg vet ikke!
Baronessen sa at han var forelsket i meg, men jeg nektet å tro det.
Iblant da blikkene våre møttes, kunne jeg knapt puste...
- Viste du ham hva du følte? - I så fall var det ubevisst.
Jeg var på oppdrag fra Gud. Det ville være feil å be om hans kjærlighet.
Jeg er rede til å avgi mine løfter nå.
Hjelp meg.
Kjærligheten mellom mann og kvinne er også hellig. Du har mye kjærlighet.
- Men hvordan skal du bruke den? - Jeg har viet livet mitt til Gud.
Det at du elsker denne mannen, betyr ikke at du elsker Gud mindre.
Nei, dette må du finne ut av. Du må reise tilbake.
Ikke be meg om å gjøre det.
Klosterets murer stenger ikke ute problemer. Man må ta tak i dem.
Du må leve det livet du er skapt til å leve.
Bestig alle fjell
Søk høyt og lavt
Følg alle stier
Allting på din vei
Bestig alle fjell
Følg hver en bekk
Finn gull ved regnbuen
Til drømmen dukker opp
En drøm som vil trenge
All kjærlighet du kan gi
Alle dager i ditt liv
Så lenge det er pust i deg
Bestig alle fjell
Følg hver en bekk
Finn gull ved regnbuen
Til drømmen dukker opp
Drømmen vil trenge
All kjærlighet du kan gi
Hver dag i ditt liv
Så lenge det er pust i deg
Bestig alle fjell
Følg hver en bekk
Finn gullet ved regnbuen
Til du finner...
...drømmen din
Ikke likt dere å være hemmelighetsfulle.
Det er vi ikke.
- Dere pleier da å møte til middag. - Vi glemte bort tiden.
Hvem skal fortelle meg sannheten? Friedrich...Brigitta...Liesl?
Hvor tror du vi har vært?
Du må da ha en anelse?
Marta... Fortell det, du.
Som Friedrich sa, plukket vi bær.
Ja visst, ja!
- Hele ettermiddagen? - Vi plukket tusenvis av bær.
- Hva slags bær? - Blåbær.
Det er for tidlig for blåbær.
Det var jordbær. Men det har vært så kaldt at de var blitt blå.
Vis meg bærene, da.
- Kom igjen... - Vi har dem ikke lenger.
Hvor ble de av?
- Vi spiste dem opp! - Alle sammen?
De var så gode.
Ettersom dere har proppet dere fulle med deilige bær-
- sier jeg til Frau Schmidt at dere ikke trenger middag.
- Vi skulle ha sagt sannheten. - Slik at han hadde blitt sint?
- Bedre enn å sulte i hjel. - Vi har ikke gjort noe galt.
Det rumler i magen min.
Vi burde ha fått lov til å hilse på henne.
- Lurer på hvordan gress smaker. - Det føles fryktelig.
Da Maria var lei seg, sang hun den der sangen. Vi forsøker.
La oss prøve.
Regnvær på hatter
Og værhår på katter
Blankpussa kjeler
Og glovarme sjeler
Spennende pakker Bundet med bånd
Hvorfor føler jeg meg ikke bedre?
Jenter i kjoler
Med sløyfer og bånd
Snøfnugg som blir På min nese og hånd
Sølvhvite vintrer...
Fräulein Maria er tilbake!
...som smelter til vår
Det er no' av det beste jeg får
Når hunden biter Når bien stikker
Når alt er trist og leit
Så husker jeg bare det beste jeg får
Og da føles alt...
...så greit
Jeg er så glad for å se dere! Hvordan går det, Kurt?
- Jeg er sulten. - Hva har skjedd med fingeren din?
Den ble sittende fast... mellom Friedrichs tenner.
Og du, Liesl? Har det kommet noen telegrammer?
Ingen. Men jeg er blitt vant til det. Jeg gleder meg til skolen begynner.
Du kan ikke flykte til skolen. Man må ta fatt i problemene!
- Jeg har mye å fortelle dere. - Det har vi også.
Det viktigste er at far skal gifte seg.
Med baronesse Schraeder.
Jaha...
Se, far, fräulein Maria er tilbake!
God kveld, kaptein.
Kom dere inn og spis middag!
De dro uten å ta farvel, selv med barna.
Det var galt av meg. Jeg beklager.
- Hvorfor gjorde De det? - Ikke spør. Det er annerledes nå.
Fräulein Maria! De er tilbake. Så fantastisk, Georg.
Jeg ønsker dere til lykke. Barna fortalte at dere skulle gifte dere.
De er vel kommet for å bli?
Bare til De finner en annen.
Der er du!
Jeg må snakke med kokken om wienerschnitzelen. Den er altfor god.
Og den gjør deg stille ved middagsbordet. Eller var det vinen?
Jeg vet virkelig ikke hva jeg skal gi deg i bryllupspresang.
Du får jo meg... Men jeg vil at du skal få en liten ting også.
En fyllepenn har du jo allerede.
Så tenkte jeg på et hus i Frankrike, men de er vanskelige å pakke inn.
Hva med en yacht? Én til Middelhavet, og én til badekaret.
Og hvor skal vi dra på bryllupsreise?
På en jorden-rundt-reise, tenkte jeg.
Men det må finnes et bedre reisemål.
- Elsa... - Ja, Georg.
Det nytter ikke.
Jeg har ikke vært ærlig mot noen av oss, spesielt ikke mot deg.
- Når man snakker om giftermål... - Ikke si noe mer, Georg.
Jeg har tenkt på en del ting.
Jeg tror ikke at du er den rette for meg.
Du er altfor selvstendig.
Jeg trenger noen som virkelig trenger meg...eller pengene mine.
Jeg vil i alle fall takke deg for den tiden som har vært.
Nå går jeg inn og pakker og drar til Wien, der jeg hører hjemme.
Og et sted der ute finnes det en ung dame som trolig-
- aldri blir noen nonne.
Vi ses, min kjære.
Hei...
Jeg tenkte at jeg ville finne deg her.
- Var det noe spesielt? - Nei, nei... Sitt ned.
Får jeg..?
Det var to ting jeg tenkte på...
Hvorfor flyktet De til klosteret...
Og hvorfor kom De tilbake igjen?
Jeg var nødt til å fullbyrde en oppgave.
Er det alt?
- Jeg savnet barna. - Ja visst... Bare barna?
- Nei...jo! Burde jeg ikke gjøre det? - Jo visst, det er klart!
Jeg hadde bare håpet at De kanskje...
Ja?
Ingenting ble som før etter at De reiste...
Og slik blir det om De drar igjen.
Jeg tenkte at De kanskje... kunne ombestemme Dem?
Baronessen vil sikkert holde orden på alt.
- Baronessen skal ikke bli. - Ikke?
- Nei. - Jeg forstår ikke.
- Vi har avlyst det hele. - Det var leit.
Syns De det?
Har dere?
Man kan ikke gifte seg når man-
- er forelsket i en annen.
Eller hva?
Abbedissen pleier å si-
- at når Gud stenger en dør, åpner han samtidig et vindu.
Hva mer sier hun?
At man må finne sitt eget liv.
Var det derfor du kom tilbake?
Har du funnet det, Maria?
Jeg tror det.
Ja, det har jeg.
Jeg elsker deg.
Kanskje min barndom var dårlig
Kanskje min ungdom var sær
Men ett sted I min dårlige, sære fortid
Må det har vært en smule sannhet
For her står du Du står her og elsker meg
Enten du burde eller ei
Så ett sted i min barndom eller ungdom
Må jeg ha gjort noe veldig bra
Ingenting oppstår av ingenting
Ingenting kan det
Så et sted i min ungdom eller barndom
Må jeg har gjort noe veldig bra
Vet du når jeg ble forelsket i deg?
Da du satte deg på den latterlige konglen.
For meg var det da du blåste i den latterlige fløyta.
For her står du Står her og elsker meg
Enten du burde det eller ei
Så et sted i min ungdom eller barndom
Må jeg ha gjort noe veldig bra
Ingenting oppstår av ingenting
Ingenting kan det
Så et sted i min ungdom...
...eller barndom
Må jeg har gjort noe veldig bra
Noe veldig bra
Maria...
Hvem bør jeg gå til for å be om din hånd?
- Vi får vel spørre... - Barna?
Hvordan løser man problemer som Maria?
Hvordan fanger man en sky Og tar tak i den?
Hvordan finner man et ord Som betyr Maria?
En tøysekopp
Et flakkende lys En klovn
Mange ting man vet Vil man si til henne
Mange ting som hun bør forstå
Men hvordan få henne til å bli og høre på hva man vil si?
Hvordan beholder man bølgen oppå sanden?
Å, hvordan løser man Problemer som Maria?
Hvordan beholder man en månestråle I sin hånd?
- Herr Detweiler! Heil Hitler. - God ettermiddag, herr Zeller.
Jeg er blitt distriktsleder for partiet.
Heil Hitler.
Jeg har nettopp vært ute hos von Trapp -
- den eneste som ikke har heist det nye flagget, men det er tatt hånd om.
Husholdersken sa at De var her. Mer ville hun ikke si.
- Hva vil De vite? - Når kapteinen kommer tilbake.
Han er på bryllupsreise. Vi vet ingenting.
Har han ikke vært i kontakt med sine barn på over en måned?
Hvor mange menn kontakter barna sine under bryllupsreisen?
Når han kommer hjem, ventes det at han følger den nye ordningen.
Jeg verdsetter beslutningen om å la festivalen gå som planlagt.
Ingenting er endret i Østerrike. Det skal vi vise gjennom sang og musikk.
Østerrike er som før.
Heil Hitler.
- La oss dra hjem. - Hvorfor var han så sint?
- Alle er sånn nå for tiden. - Kanskje pga edderkoppflagget.
Vil far få problemer?
Det gjelder å holde seg på god fot med folk. Husk på det i kveld.
- Skal vi synge framfor masse folk? - Ja, navnene deres står her.
Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Kurt, Marta, Gretl...
- Hvorfor står jeg alltid sist? - Fordi du er den viktigste.
- Er det greit for far at vi synger? - Han kommer til å bli svært stolt.
- Tror du det, Liesl? - Stoler du ikke på meg? Glup jente.
Liesl!
- Rolf, så fint å se deg... - God ettermiddag.
Se til at din far får dette.
- Han er på bryllupsreise. - Jeg vet det. Vi vet alt om alle.
- Hvem er "vi"? - Ser du til at han får det?
- Det er et telegram fra Berlin. - Vil du ikke komme med det selv?
Jeg har viktigere ting å drive med, og det burde faren din også ha.
Men Rolf...
Far!
Er dere allerede hjemme?
Kjøpte dere noe til oss i Paris?
- Hvorfor ringte dere ikke? - Vi forsøkte...
- Ikke mitt påfunn. - Vi kom så fort vi kunne.
Vi har savnet dere!
Vi har savnet bråket deres om morgenen.
Dere rakk hjem akkurat i tide. Se, fräulein Maria... Mor, mener jeg.
Vi skal synge på festivalen i kveld.
Vi har øvd alle...
En liten overraskelse.
Overraskelser til dere på terrassen.
- Dette må vi diskutere. - Jeg var nødt til å ta en avgjørelse.
Flaks at jeg i det hele tatt fikk dem med. De blir selve høydepunktet.
- Sju barn i en og samme familie. - Max!
Du vet hva jeg mener om dette.
- Komiteen ble henrykt. - Hva sa de?
- De var overbegeistret. - Bare denne ene gangen...
- Det kommer ikke på tale. - For Østerrike.
Det finnes ikke noe Østerrike lenger.
Innlemmingen gikk fredelig for seg. Det må vi være glade for.
Vet du hva, Max? Iblant er det som om jeg ikke kjenner deg.
Dette er til deg, far.
Han må i alle fall late som om han samarbeider. Overbevis ham om det.
- Det vet du at jeg ikke kan. - Hvis barna ikke synger-
- blir det enda verre for Østerrike. Og for meg...
Mor..? Det føles godt å kalle deg det.
- Det gjør godt å høre det. - Jeg merker at du elsker far.
Hva gjør man når man tror man elsker noen...eller slutter å elske...
Eller om han slutter å elske en...
Man gråter litt. Og så venter man på at solen skal titte fram igjen.
Det er så mye jeg ikke vet noe om.
- Iblant føles det som slutten... - Og iblant som en begynnelse?
Sånn var det for meg også. Det kommer til å bli like herlig for deg.
Når du er 16 og snart blir 17
Venter på livets start
En som er snill Og du vet hva du vil
Noen vil ta deg med storm
Når det skjer meg
Etter det skjer meg
Ingenting blir som før
Jeg vet med meg selv
Jeg vil hoppe opp og gå
Hvis han roper mitt navn
Borte er dine gamle tanker om livet
De gamle tankene svinner
Se, hvor rart Du er noens kone
Og du tilhører ham
Du tror kanskje at et slikt eventyr
Aldri kommer til deg
Kjære på 16 som blir 17
Vent ett år...
- Jeg venter ett år... - ...eller to
Bare vent ett år...
...eller to
Hva er det?
Berlin. Jeg har fått en offisersutnevnelse.
Jeg må innfinne meg ved marinebasen i Bremerhaven i morgen.
Jeg visste at det ville komme,
Å nekte ville være skjebnesvangert for oss alle.
Og å gå over på deres side ville være utenkelig.
Gjør barna reiseklare, men ikke si noe som kan uroe dem.
Vi må forlate Østerrike-
- og dette huset-
- i kveld.
Det smerter meg å tenke på at de går glipp av opptredenen i kveld.
- På den tiden er vi over grensen. - Det er en stor oppofrelse jeg gjør.
- Du har ikke noe valg. - Det er derfor jeg gjør det.
- Hvorfor starter de ikke bilen? - For at ingen skal høre oss!
Hva vil frau Schmidt og Franz si?
Det er best for dem at de ikke vet noe.
- Kommer vi tilbake? - Det håper jeg.
Skal de dytte bilen helt til Sveits?
- Noe galt med bilen, kaptein? - Ja, den ville ikke starte.
Karl...
Se til at kaptein von Trapps bil starter.
Utmerket, Karl.
Jeg har ikke spurt hva dere skal, og dere har ikke spurt hva jeg gjør her.
Vi er vel ikke så nysgjerrige av oss.
De svarte ikke på telegrammet fra admiral von Schreiver.
Jeg trodde ikke at man fikk lese andres telegrammer i Østerrike.
- Ikke i det Østerrike jeg kjenner. - Jeg har mine ordrer.
Jeg skal føre Dem til Bremerhaven i kveld.
Det blir dessverre umulig.
Hele familien-
- skal nemlig delta på sangfestivalen. Det er dit vi er på vei nå.
- Vi kan ikke svikte dem nå. - Håper ikke vi kommer for sent.
Vil De ha meg til å tro at De skal delta på en konsert?
Det blir en enestående framtreden.
Akkurat som Dem, har jeg skjulte talenter.
Her har De programmet.
- Det står bare barnas navn her. - Det står "familien von Trapp".
Og der inngår jeg.
Men dere er jo reisekledd?
Det er kostymer. Kveldsluften er ikke bra for barnas stemmer.
Nå ja, en liten forsinkelse burde ikke bety så mye.
Så dere skal få synge.
Alle sammen... Bare fordi jeg ønsker det.
Det viser nemlig at alt er som før i Østerrike.
Etter opptredenen drar De til Bremerhaven, kaptein von Trapp.
Sett dere i bilen, så eskorterer vi dere til festivalen.
- Det trengs ikke, herr Zeller. - Det skal være meg en fornøyelse.
Vi vil jo ikke at De skal kjøre Dem bort...eller hva?
Nei...
- Sy, en nål som trekker tråd - En nål som trekker tråd
- La, en tone etter sy - En tone etter sy
- Te, en drikk til ost og brød - En drikk til ost og brød
- En drikk til ost og brød
- Med ost - A, B, C
- Med ost - Do-re-mi
Te med ost og brød
Med ost og brød
Med ost Med ost...
...og brød
Kjære landsmenn...
Vi kommer ikke til å ses på lenge.
Jeg skal nå synge en kjærlighetssang til dere.
Jeg vet at dere deler denne kjærligheten med meg.
La den aldri dø.
Edelweiss
Hver morgen du ser meg
Skjør og hvit
Ren og klar
Du er glad for å se meg
Blomster av snø
Må du blomstre og gro
Blomstre og gro for evig
Edelweiss
Signe mitt hjemland for alltid
Edelweiss
Edel...
Skjør og hvit
Ren og klar
Du er glad for å se meg
Blomster av snø
Må du blomstre og gro
Blomstre og gro for evig
Edelweiss
Signe mitt hjemland for alltid
Jeg tror det skal gå. Jeg kommer til å savne dere.
Og pengene vi kunne ha tjent...
Takk, mine damer og herrer. Vi er framme ved slutten av konkurransen.
Men vi vet ikke hva utfallet blir.
Mens dommerne kommer fram til en vinner, blir det et ekstranummer.
Dette er siste gang familien von Trapp får synge sammen på lang tid.
Etter konserten kommer kaptein von Trapp til å føres til tjeneste-
- ved Tredje Rikets marinebase.
Her kommer altså familien von Trapp for å ta avskjed med dere.
Det er en trist klang Fra klokken i vår gang
Og klokkene i tårnet også
Og på barnerommet En rar liten fugl
Spretter ut for å si "koo-koo"
Koo-koo
- Uheldigvis vi hører - Koo-koo
- Men ingen av dem nøler - Koo-koo
Med å si adjø
Til deg
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Jeg vil ikke gå Og ta på meg min hatt
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Adjø, adjø Til deg og deg og deg
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Vi piler, vi flyter
Vi flykter og vi flyr
Adjø, farvel Auf Wiedersehen, god natt
Solen har gått til sengs Og det må jeg
God natt
Jeg har nå fått dommernes avgjørelse.
Vi begynner med tredjeplassen.
Prisen går til førstesolisten i Sankt Agatha-koret i Murback.
Fräulein Schweiger!
Andreprisen går til Toby Reiser-kvintetten.
Og førsteprisen, den fineste utmerkelsen i Østerrike-
- går til sanggruppen von Trapp!
Familien von Trapp!
De er borte!
Kom...
Fort! Jeg vet hvor dere kan gjemme dere.
Ta det med ro.
Opp med porten!
God kveld.
Fort Dem!
To menn dit! Seks mann gjennom- søker gården. Dere tar gangen.
Vi innså ikke hvor farlig det er for dere.
- Dere gjorde rett i å komme hit. - Kanskje vi kan låne en bil her.
Det hjelper ikke med bil. På radioen sa de at grensene er stengt.
Om grensene er stengt, får vi ta oss over fjellene til fots.
Men barna?
Vi klarer oss.
Maria.
Du er ikke alene, Maria.
Jeg vender blikket mot fjellene og hjelper dere.
- Jeg er redd. - Jeg også.
Måtte Gud være med dere.
Hjelper det om vi synger om sånt som vi liker?
Nei, ikke nå. Du må være helt stille.
Vi går opp på taket.
Vær så snill, Rolf..!
Vent!
Maria... Barn...
- Det er Dem vi vil ha, ikke barna. - Legg fra deg den der.
Jeg skyter!
Du er bare et barn...
- Du hører ikke hjemme blant dem. - Bli stående!
Bli med oss, før det er for sent.
Ikke ett skritt til. Jeg dreper Dem!
- Gi meg den. - Jeg dreper Dem!
Rolf...
Du blir aldri en av dem.
Oberstløytnant! De er her!
Moder...jeg har syndet.
Jeg også.
Hva mener dere, mine barn?
NORWEGIAN