www.titlovi.com
Sada je vreme. Sada je čas. Naša je Magija. Naša je moć.
Sada je vreme. Sada je čas...
Sada je vreme. Sada je čas. Naša je Magija. Naša je moć.
VEŠTINA
Molim Vas, vežite pojaseve.
Hajde, dušo. Taksi čeka.
Hajdemo.
Hajde da uđemo.
O, ne...
Ni ovde nije mnogo suvlje, tata.
O, Bože! Treba nam drugi krov. - Da.
Ali je velika. Velika je! - Sviđaju mi se ovi veliki prozori.
Ovaj pogled je baš lep. - Da. Samo trebam da popravim krov, dušo. - Da.
Pronašao sam ovo iza. Hoćeš li? - Tata!
Opusti se. Šta ti je? Opusti se!
Tata! - Šta je? Šta je bilo? Šta?
Gubi se, do đavola, odavde!
Šta, do đavola?...
Saro, jesi li dobro?
Da, u redu sam. Samo me je iznenadio, to je sve.
Da, predpostavljam.
Jesi li sigurna? - Da, dobro sam.
Tata...
Možeš da sačekaš. Samo dok ne dobiješ školsku uniformu. Ne moraš sada da kreneš.
Ne mogu da sedim kod kuće i da gledam TV do poslednjih dana svog života.
Zašto ne? Ja bih mogao.
Da krenem i da završim sa tim... - Dobro izgledaš. Srećno.
Dženi će da dođe po tebe. - Peške ću.
Sigurna si? - Da.
Hej, alarm „jezive kučke“. - Oh, Bože. Pomislio sam da je Satana.
Oh, Gospode Bože i Isuse Hriste.
Gleda me. O, Bože! Oh, gleda me. Dobro, u redu je.
Sve su na jednom mestu. Sve su na jednom mestu.
Almanah kaže da ćemo danas da dobijemo rivala u nečemu.
Da, divno. Udaviću se živa.
Nova sveukupnost traži novu ravnotežu: Zemlja, Vazduh, Voda, Vatra.
Možda je to naša četvrta?
Nije nam potrebna četvrta. - Nensi, treba nam neko da bi prizvali
Uglove Severa, Juga, Istoka i Zapada. - Ili da napravimo Krug.
Možda bi ona mogla da bude četvrta.
Obožavam žene u uniformi.
Mislite, da li sam nešto povalio?
Čekajte... Boku... Boku sam povalio.
Misliš... da si neka faca?...
Šta ta fufica govori za mene?
Znate... Ovo nije u redu. Trebalo bi da učimo meksički ili nešto...
Kaže se španski, genije. - Da, da, španski.
Ona je ovde.
Ko ona? - Neko ko će da bude četvrti. Ona je ta.
Da li se osećaš dobro?
To je ona.
Zdravo. Da li vam smeta da sednem sa vama? Pošto moram da nađem laboratorijsku grupu.
Dobro.
Ne, možeš da sedneš ovde.
Jesi li srećna?
Šta?
Zdravo. - Zdravo.
Ti si Sara, je l’ da? - Da. - Zdravo, ja sam Kris.
Samo želim da se izvinim zbog onih tipova na francuskom.
Oni su kreteni. - Znaš kako kažu: “Sa kim si takav si”.
Da, tako je.
Čekaj... Jesi li me ti to upravo nazvala kretenom? Jesi, zar ne?
Izvini. Branila sam se. Ljudi su ovde bili grubi prema meni.
Stvarno? Ko još? - One tri devojke iza tebe.
Nemoj da buljiš!
To je već bolje.
Oh, sranje!
To su „Kučke iz Istvika“. - Šta?
Šta god da radiš, drži se dalje od njih.
Zašto?
Vidiš onu sa desne strane? Ona je velika drolja.
Nije da govorim iz iskustva ili slično, ali...
Ona u sredini ima ožiljke od opekotina svuda po telu.
Nisam ih ja video, ali moji prijatelji jesu.
U svakom slučaju, one su...
Ne, ne, nema veze... - Šta?
Šta?
One su Veštice. - Veštice?
Pa, bar tako ljudi pričaju.
Pa, šta radiš posle škole?
Ne znam. Ništa, predpostavljam. - Stvarno? - Stvarno.
Ja sam zauzet. Treniram fudbal.
Možeš da dođeš da gledaš.
Treniranje fudbala... To je tako privlačno.
Saro! Tražiš nekoga?
Ne. - Neki od ovih zaluđenika za fudbal teraju devojke da dolaze
na njihove treninge da ih gledaju kao da je to zanimljivo.
Da. Kao ona devojka tamo što gleda Krisa Hukera.
Ja ga čak i ne poznajem.
Nensi je žao zbog onoga što se desilo na biologiji.
Ona je nepristojna prema svima pa zato nemoj to da shvataš lično.
Ti si Nensi? - Ona je Nensi. Ja sam Boni, a ona je Rošel.
Zdravo, ja sam Sara. - Da, znamo ko si ti.
Pa, hoćeš li sa nama na kafu? - Ne, ne mogu. Moram kući. Tata me čeka.
Možeš nešto da izmisliš. Rošel je pobegla sa prakse.
On spopada sve sa sisama. - Osim mene.
On me ne zanima. - On širi zarazu.
Govorim to iz ličnog iskustva.
Tako je, Krise! Samo dodaj kroz prolaz, dušo!
On je kreten.
Hajde...
Ideš sa nama, zar ne? - Gde idemo? - U kupovinu. - Hajde.
Nemam para.
Imamo petoprstni popust. - Petoprstni popust...
Saro gde si pre živela? - U San Francisku.
Zašto si se preselila ovde? - Moj tata je hteo.
Buđavo je, a?
I ovde je buđavo. - Treba mi auto ovde?
Treba ti auto svugde. - Šta ti se desilo sa rukom?
Sekla sam vene. - Dobro.
Sa čime si to uradila? - Sa kuhinjskim nožem.
Nisi to uradila na pravi način. - Da...
Hajde, devojko, idemo.
Pravi način? Kako znaš koji je pravi način? - Umukni, Rošel! - Pa, kako znaš?
Saro...
Šta je? - Stavi ovo u tvoju torbu. - Neću.
Sve se u Prirodi krade, znaš? Velike životinje kradu od malih.
Da, ali one kradu zbog preživljavanja.
Kad smo već kod toga, ja već imam dnevnik. - Ovaj je drugačiji: u njemu možeš da upisuješ
Čini i svoje misli i ne smeš nikome da ga daš da pročita. Nikada.
Osim, možda, nama... Evo.
Jesti li vi stvarno u svemu ovome? - Tako nekako.
To nije za tebe! - Izvinite.
Kako je lep prsten. Pripadao je tvojoj majci?
Da, jeste.
Hoćeš li da platiš to?
Nisi kao tvoje prijateljice.
Znaš li kako da upotrebiš sveće? - Da, upališ fitilj?
Više od toga. Crvena je za ljubav a crna...
U stvari...
Pročitaj ovo. Tu je sve objašnjeno.
Dobro. - Trideset dolara.
Znate, nikada pre nisam pročitala ništa o ovim stvarima.
Mislim, ne pratim to.
Možda si prirodna Veštica. Tvoja moć dolazi iznutra.
Hajde Saro.
Društvo, mislim da bi trebalo da idemo kući. - Samo gledaj pravo i nastavi da hodaš.
Molim vas, mojoj bebi je potrebna hrana. - Nemam ništa kod sebe.
Nemoj da joj daješ novac. Kreni odmah. - Nemam ništa kod sebe.
Hej, ja tebe znam. Imam zmiju za tebe.
Čekaj malo, moram da razgovaram sa tobom! Imao sam san o tebi.
U mom snu ti si bila mrtva!
Tebi pričam! - Vrati se, dete! Vrati se Isusu!
Nemoj da bežiš od mene!
Znam o čemu ti pričam!
Ja sam povezan sa tobom!
Saslušaj me!
Hajde Saro, gubimo se odavde! Hajde!
Brže!
O moj Bože!
Šta je bilo?! - Da li si neko videla šta se dogodilo?
Nisam. - Udarila su ga! Udarila su ga! Kola su ga udarila a mi smo učinile da se to desi!
Možda jesmo, a možda i nismo. - Jesmo, definitivno.
Pomislila sam da će da ga udare. - I ja sam to pomislila.
I ja sam isto. - Saro da li si i ti pomislila to? - Da.
Pa, to je to. Društvo, Sara je četvrta! Sever, Jug, Istok i Zapad.
Možemo da učinimo da se stvari dešavaju! Mislim, to je to! To je stvarno!
Sranje...
Društvo, ovo je stvarno čudno.
Pa, mislim, jurio te je. Hteo je da te povredi, čoveče. Nije naša krivica, mislim...
Društvo, možda će sada da nas sasluša... - Ko?
Mano. - Ko je to? Nešto kao Bog?
Ne. Čovek je izmislio Boga. On je stariji od Njega.
Društvo, da li obožavate Đavola?
To je kao Bog i kao Đavo.
Mislim, On je sve! To je... To je drveće, zemlja, kamenje, Mesec! On je sve!
On je Priroda? - Da. - Ako bi Bog i Đavo igrali fudbal,
Mano bi bio stadion na kom igraju. On bi bio Sunce koje ih obasjava.
Pa, da li ti se ovakve stvari često dešavaju? - Ne, ne takve. Druge stvari.
Gde si to naučila? - Ne znam. - Prirodna Veštica.
Mrzim to. Uvek sve upropasti. To je kao... Po nekada želim da padne kiša
a onda pukne cev u sobi i sve poplavi. - Da, kako da ne... - Stvarno. Ili kad hoću da sve
tiho samo to poželim i onda ogluvim na tri dana.
Ako možeš to da uradiš, da li si i kada čula za Prizivanje Duhova?
Nisam.
To je kada ga pozoveš.
Mano!
To je kao... To je kao kada Ga uneseš u sebe. To je kao kada te izpuni.
On odnosi sve što je krenulo loše u tvom životu i čini da sve bude bolje kao pre.
Ništa ne može da učini da sve bude bolje kao pre.
Možda ne za tebe.
Saro... gde ideš? - Počele ste da me plašite.
Uplašila se! - Nensi, potrebna nam je. - Ne želim to.
Vratiće se ona.
Stvarno sam se nekako čudno osećao kada sam te pozvao prošle noći.
Nisam mislio da ćeš da dođeš. - Htela sam da te iznenadim.
Da me iznenadiš? - Da.
Mislio sam da ćeš da visiš sa onim devojkama? - Kojim devojkama?
Onim devojkama sa uvrnutim glavama. - Uvrnutim glavama?
Šta je uvrnuto u vezi sa njihovim glavama? - Jedna od njih ima veliku glavu.
Stvarno? - Da. Izgleda kao Sveti Bernard. - Nisam primetila to.
Mrzim te sa velikim glavama. Naravno, i to je bolje nego imati malu glavu
koju lako možeš da obesiš na retrovizor tvojih kola. - Zbog čega si opsednut sa glavama?
Samo sam primetio koliko je tvoja super. - Sviđa ti se moja glava?
Da. To je dobra glava. - Dobra glava? - Dobra je. Dobra je za ljubljenje. Mogu li?...
Vidimo se kasnije, brate. - Drago mi je što smo se upoznale, Saro. - Da, ćao.
Vidimo se...
Hajde, idemo kod mene kući. Nikoga nema tamo. - Ne, neću da idem.
Ne mogu. Moram da idem kući.
Dobro...
Jesi li ljut? - Ne.
Izvini.
U redu je.
Pa, uzpaljenice, kako je bilo?
Šta kako je bilo? - Na tvom sastanku sa Krisom? - O čemu vi to pričate?
Kris je to već svima rekao. - Šta je rekao svima? - Da ste „to“ uradili.
Ali nismo... „to“ uradili.
Pa, onda samo pokušava da sačuva obraz.
Jer... celoj školi je rekao
da si najgore tucanje koje je i kada imao.
A kada to on kaže onda je stvarno loše.
Ne, nije... - Jeste. - Isto je rekao i za Nensi.
Rekla sam ti da je kreten.
Hej... Zdravo, možemo li da razgovaramo na trenutak?
Krise?... - Žao mi je. Kris je vrlo zauzet. Možda možemo da ti ugovorimo...
Lepa jakna. Kasnije ove nedelje?
Zašto si lagao o meni?
Vidi... Neću da izlazim sa tobom ponovo. U redu? Molim te, prestani da moliš. To je jadno.
Hej, Krise...
Jebi se!
Ne.
Ali ja hoću. - Ona će da plače. I ja ću da plačem. Svi ćemo da plačemo.
Ma hajde... To je šala.
Ne mogu čak ni da verujem u to.
Gledaj sad!
Ajkula!
Brilijantno. - Brilijantno.
Super.
Oh, Bože, imam stidnu dlaku u svojoj četki.
Ne, čekaj, čekaj... To je jedna od Rošelinih kovrdžavih dlaka.
Zašto mi to radiš, Laura? Misliš da si duhovita?
Hoćeš stvarno da znaš zašto? - Da! Stvarno hoću da znam zašto.
Zato što ne volim crnce.
Izvini.
Već sam vam rekla ovo, ali hoću da vam razjasnim. Ovo je samo eksperimentalna procedura.
Mislim, mi ne možemo da vam garantujemo ništa u pogledu rezultata
ili sporednih efekata. Ali, mogu nezvanično da Vam kažem da, koliko znamo,
postoji vrlo mali rizik. Ova vrsta genske terapije u celosti nije opasna.
Može da bude po nešto bolna, ali nije opasna.
Dobro... Pokušaj da ostaneš opuštena.
Sada ti ubrizgavam intravensku tečnost.
I, osetićeš mali ubod kada igla probije kožu,
i onda još uboda kada se igla bude pokretala.
Pokušaću da traje što je kraće moguće.
Budi veoma mirna i nastavi da dišeš.
U redu je...
Dobro je... Drži telo opušteno. - Ne...
Samo još malo, Boni.
Ne pomeraj se...
Rej, nestala je struja! Čoveče!
Ti...
Nisi čak ni račun platio! Dala sam ti pare da platiš račun.
Šta ti radiš kući ovako kasno? Kasniš! - To je zbog oluje, Grejs!
To je kratak spoj, Grejs! - Zbog oluje? - Zato je nestala struja, Grejs.
Nije zbog toga nestala struja! - Doći će.
Rej, opet hoćeš da ti dam pare? Dala sam ti da platiš račun!
Ne možeš ni račun da platiš?! Za šta u opšte služiš?!
Znaš ti čemu služim.
Hej, Saro!
Idemo na ekskurziju. - Gospođice Dauns, mrzim da prekidam Vaš društveni skup.
Izvinite, sestro.
Devojke, čuvajte se čudaka. - Mi smo ti čudaci, gospodine.
Zemlja, Vazduh, Vatra, Voda. - Zemlja, Vazduh, Vatra, Voda.
Zemlja, Vazduh, Vatra, Voda.
Voda, Voda, Voda, Voda, Voda, Voda. - Vazduh, Vazduh, Vazduh, Vazduh, Vazduh.
Zemlja, Vazduh, Vatra, Voda...
Bolje je da se nabodeš na ovu oštricu nego da uđeš u Krug sa strahom u tvom srcu.
Kako ćeš da uđeš? - Sa savršenom ljubavlju i savršenim poverenjem.
Bolje je da se nabodeš na ovu oštricu nego da uđeš u Krug sa strahom u tvom srcu.
Kako ćeš da uđeš? - Sa savršenom ljubavlju i savršenim poverenjem.
Bolje je da se nabodeš na ovu oštricu nego da uđeš u Krug sa strahom u tvom srcu.
Kako ćeš da uđeš? - Sa savršenom ljubavlju i savršenim poverenjem.
Tako je, devojko.
Kako je gore...
tako neka je i dole.
Pijem sa svojim sestrama i pitam za sposobnost da ne mrzim one koji mrze mene.
Posebno ne rasističko parče blajhano plavog govna kao što je Laura Lizi.
Samo napred.
Pijem sa svojim sestrama i pitam za to da više volim sebe
i da dozvolim sebi da više budem voljena od strane drugih.
Posebno od strane Krisa Hukera.
Znam da je jadno. - Totalno jadno.
Pijem sa svojim sestrama i unosim u sebe moć da budem lepa.
Spolja baš kao i iznutra.
Pijem sa svojim sestrama... I unosim u sebe...
svu moć Manoa.
To je sve?
Blagosiljane budite!
Blagosiljane budite! - Blagosiljane budite! - Blagosiljane budite!
Mislila sam da ćeš da proždigneš.
O moj Bože! - Šta? - Pogledajte.
To je Mano. - Predivno je.
On nas osluškuje.
Misliš li da deluje? - Ne znam. Je l’ me posmatra?
Je l’ me gleda? - Ne sada, ali je to već uradio. - Baš je čudno. - Znam.
Evo ga opet. - Je l’ gleda? - Da.
Još je pozadi? - Da.
Saro? - Da?
Nema veze.
Deluje. - To ili je podpuno poludeo?...
Mrziš me, zar ne? - Ne. - Ne mrziš me? - Ne.
Jer... Vidiš... Kad si momak, a ja to jesam, ljudi očekuju stvari.
Mislim, znam da sam izpričao neke ružne stvari o tebi. - A da li si rekao tvojim prijateljima? - Šta?
Da si jedno lažljivo govno? - Nisam... Ali reći ću.
Reći ću im sutra. Reći ću im istinu. - Dobro.
Mogu li da sedim pored tebe na misi? - Da, naravno.
Gledaj ovo... Kris?...
Možeš li da nosiš ovo za mene? Stvarno su teške. - Da.
I Bonine, takođe. Ima slabu kičmu.
Hvala.
Hej, Kris, možeš li da mi pridržiš malog? Stvarno je težak.
U Knjizi Postanja nalazimo... - Jesi li bolestan, dečko?
Sedi.
Hej... Obrati pažnju.
Gospode Bože... Deluje... Pogledaj, njena Vradžbina deluje.
Nensi, za Boga, hoćeš li da pogledaš?!
Taj je bio stvarno loš. - Bili ste na pola metra jednog od drugog.
Sklanjaj se! - Nisam toliko teška! - Da, laka si kao pero!
Možeš da putuješ Svemirom. - U stvari, mogu.
Narode, jeste li i kada igrali onu igru »Laka Kao Pero, Čvrsta Kao Daska«?
Nisam. - Jedna devojka legne, a ostale devojke je okruže
i zavuku svoje prste ispod. - Zavuku svoje prste gde?...
Dobro. Sada zavučite kažiprst i srednji prst i stavite ih ispod nje ovako.
Sada morate da zamislite da je neverovatno laka, kao da je napravljena od vazduha.
Misliš li na celo telo ili samo na njenu glavu?
Hej, društvo, koncentrišite se inače neće da deluje.
Mislim da sam uganula prst. - Ućuti! - Koncentrišite se!
Hajde, društvo. Spremne?
Laka kao pero, Čvrsta kao daska.
Laka kao pero, Čvrsta kao daska...
Svetog li sranja...
Društvo, ovo ne funkcioniše...
Ućuti ili ćeš pasti!
Kako da se spustim?!
Ko ima kopiju uputstva? - Samo nastavi da se koncentrišeš.
Neverovatno.
Zdravo narode! Donela sam svima čiste peškire!
Oh! Moja guzica! - Šta se ovde dešava? - Ništa. Zašto?
Da se vi devojke ne drogirate? - Ne, mama.
Jesi li dobro? - Morate ovo da probate.
INICIJACIJA
Izčupala si mi dlaku?! - Izvini, učinilo mi se da sam videla bubu.
Postoji šampon za to, znaš? - Glupa kučko!
Laura ima stvarno izkrzane krajeve. - Stvarno? - Predpostavljam da to potvrđuje da nije prirodno plava.
Blajhana.
Šta misliš da će da se dogodi Lauri? - Ne znam. Ako te ostavi na miru ništa neće da joj se dogodi.
Ništa dobro. - Debela šansa.
Ko je ono? - To je moja prava majka. - Gde je ona?
Umrla je dok me je rađala. - Izvini. - U redu je.
Mano, uzmi moje ožiljke.
Daj mi lepotu spolja, baš kao i iznutra.
Mano, uzmi moje ožiljke.
Uzmi moje ožiljke. Uzmi moje ožiljke.
Uzmi moje ožiljke...
Hvala ti.
Evo i nje na dasci! - Prekini, Laura!
O moj Bože!
O Bože! - Šta ti se desilo? - Ne znam! Na šta liči?
Odvratno!
Jesi li stavljala nešto na kosu ili šta već?
Sada, upamtite da je potrebno da prođemo kroz nekoliko tretmana pre nego što vidimo neke rezultate.
Da li je bolje? - Ne mogu da ti kažem, draga.
Samo trenutak...
Kako to izgleda?
Ne znam.
Čekajte...
Ne mogu da verujem.
Uspelo je. - Šta???
Uspelo je.
Ozbiljno, ako ne prestaneš možeš da oslepiš. - Siguran si?...
Trebalo je danas da se vrati. Da li si pričala sa njom?
Nisam.
Ovaj čas počinje tačno u 8:45. - Izvinite, moj pedikir je kasnio.
Oči me varaju! - Pogledaj se! - Svetog mu sranja!
Zdravo, Boni! - Kako ide? - Da, kako ide Boni? - Moj Bože!
Izgledaš tako lepo! - Ne mogu da verujem u to!
Uspela si to! - Ne, nisam. - Da, jesi. - Nisam... - Podpuno si uspela.
Ma hajde, naterale smo Krista da te “voli”. A Lauri Lizi je odpala kosa.
Samo da je vidite. Sada svaki dan nosi šešir.
Jadna Laura.
Šta nije u redu sa Nensi? - Njena Vradžbina ne deluje. - Koja Vradžbina?
Ne znam. Mislim da više ne želi da bude belo smeće ili slično.
I rekla sam joj: »Ti si bela, dušo, jednostavno se pomiri sa tim.«
Super!
U redu. Hajde, hajde, hajde...
Da vidimo šta sve može da se vidi kroz ovo... - Ostavi me na miru!! - Isuse!
Tako nešto otac ne treba da radi svojoj ćerki. - Ja nisam njen otac. - Hvala Bogu!
Njen otac je onaj što je platio 50 dolara da te tuca na zadnjem sedištu. - Svinjo!
Da me više nikada nisi udarila!! - Ne dodiruj je!! Prekini!!!
O moj Bože! Šta je, do đavola, to?!?!? O moj Bože! O Bože!
Svinjo! - O moj Bože! - Ti svinjo!
Rej?!
Krv mu iztiče. Pokušajmo da ga stabilizujemo.
Šta se događa?! Šta mu se događa?!?!
Znam da je ovo teško vreme za Vas, ali procedura je takva da moram da Vam postavim samo nekoliko pitanja
pre nego što počnem da Vam izplaćujem naknadu po polisi.
Ne razumem... Kakva polisa?
Gospodin Sanders je uplaćivao doživotnu penziju preko naše kompanije
i, kod ovolike veličine izplate, standardno je da... - Koje veličine?
Samo sekund...
Izvinite...
175.000 dolara.
Hiljadu... Šta??? - Čekajte, kažete da to ide nama? - Pet... - Vama.
Hiljadu i sedamdeset pet... - Divnog li čoveka!
Hiljadu i sedamdeset pet dolara! - Hiljadu i sedamdeset pet dolara!
Hiljadu i sedamdeset pet dolara!! - Hiljadu i sedamdeset pet dolara!!
Ne mogu da verujem da je mrtav.
Mislite li da smo ga mi ubile? - Ne. Ne, u opšte.
Zdravo!
Nemoj da se stidiš, dušo! Lepa guza! - Boni!
Šta? Ima slatku zadnjicu. - Baš si drolja.
Mislite li da joj je otmeno ovde? - I sama znaš.
Mislite li da će da nas pozove na večeru?
Hej! - Hej, narode!
Ta soba je moja.
Tako mi je drago što ste došle da vidite naš stan. Naš stan! Imamo stan!
I baš je veliki! I pogledajte taj pogled. Pogledajte sve to. A još i ovaj kauč... Ovaj naš kauč.
Obožavam ovaj kauč! Čim sam ga videla rekla sam da moram da imam ovaj kauč.
I odmah sam rekla tipu u prodavnici: »Dušo, samo ti zapakuj ovaj kauč!«
Moj džuboks!
Svaku pesmu ovde peva Koni Frensis. - Da! Zar to nije sjajno? Još kao devojčica sam maštala
da sve što želim u životu jeste džuboks koji pušta ništa drugo do samo ploče Koni Frensis.
To je super! - Aha! - Ko je Koni Frensis? - Ma umukni devojko! Samo ćuti i uči!
Koni Frensis je... - U sobu devojke!
Hajdemo. Drago mi je što smo se videle ponovo. - Ali, Koni Frensis...
Čekajte... minut...
Lepo...
Hajde da napravimo žurku povodom useljavanja... - Žao mi je, mama.
To je super.
Čitala sam i našla sam nešto što bi moglo da vas zanima.
Glamur:
Probajte Glamur. Ta iluzija je tako stvarna da će zavarati svačije oči.
Ona predstavlja jedan od najstarijih oblika Magije.
Kladim se da to mogu da izvedem. - Misliš?
Ovo je da se oseti, Ovo je da se bude,
Oblikuj i napravi, Da svako vidi.
Uz pomoć moći trostruke ću sviti, Kako želim, tako će i biti!
Šta? - Moje oči su braon.
Obično su zelene.
To si mogla da uradiš i sa kontaktnim sočivima. - Da. Ali, dobro je. Mislim, lepo ti stoji.
Suptilno. Ali dobro. - Hoćete nešto veće?
Hoću veće! - Veće! - Veće!
Koncentrišite se. Hajde.
Spremne?
Jeste li impresionirane? - Da, impresionirana sam! - Izgledaš kao Klaudija! - Hoćeš da je dodirneš?
Da.
Prava je! - I mnogo je prostije nego odlazak u salon.
Da, stvarno, posrani salon. - Pokušaj ti... - Čekaj, čekaj, čekaj. Posmatraj!
Učini mene plavušom. - Mene, mene, mene! - Ne, učini mene plavušom!
Mislim da neće moći! - Oh, ma hajde! - Nema šanse! - Uradi nešto meni, uradi meni nešto.
Šta želiš? - Manje dupe?
Saro!
Oh, ne, ne...
Hej, zašto se ne javljaš na telefon? - Tri sata je u jutro, Krise.
Da. To je dobar razlog.
Hej... Znaš šta sam razmišljao? Mislio sam da bi mogli da živimo zajedno?
Mislim da nisam spremna trenutno na takvu vrstu vezivanja.
Oh, sranje.
Samo, ne mogu da prestanem da razmišljam o tebi. I, ne znam zašto, ali mislim da te volim.
I nikada pre nisam voleo ni koga osim, možda, svoje mame i onog malog šteneta koje sam dobio kao mali.
Ššš! Mislim da bi trebao da ideš kući, Kris? - Ne Saro! Čekaj! Molim te! Saro, molim te!
Vidi... Ne znam šta mi se događa! Ne mogu da jedem, ne mogu da spavam!
Mogu li da vam pomognem? - Ne, niko ne može da mi pomogne.
Ponovo ovde. Šta mogu da uradim za vas danas? - Trebaju nam zalihe.
Moram da poništim Ljubavne Čini. - Kada otvoriš branu i voda krene,
kako možeš da je zaustaviš?
Kada oslobodiš nešto sa Vradžbinom, nema povratka. To mora da teče svojim tokom.
Trebaš da ga pustiš da pati. - Nije na tebi da odlučuješ ko će da pati.
Kada ćeš da nam pokažeš šta je iza one zavese? - Da, šta kriješ tamo?
Skrivaš svu nestalu decu iz komšiluka? Šta je to? Crna Magija?
Prava Magija nije ni Bela ni Crna. Oboje je jer je i Priroda dvostrana:
nežna i okrutna u isto vreme.
Jedino dobro i zlo je u srcu Veštice, a Život to samo drži u ravnoteži. Razumete?
Ne baš... - Onda razumite ovo: šta god da pošaljete,
dobićete nazad puta tri. - Čekaj... To nismo pročitale ni u jednoj knjizi.
Niste? To je deo osnovne duhovne istine. To je rečeno i dokazano na mnoge načine
i kroz mnoge vere i sudbine: Radite drugima
ono što bi ste želeli da i vama rade.
PRIZIVANJE DUHA
Želim da kupim ovu knjigu.
Hoćete da prizovete Duha? Morate da imate iskustva za to.
To je vrlo opasno. - Vidi, gospođice, ja sam velika devojka. U redu?
Sada mi lepo prodajte knjigu. Koliko košta? - 25. - Ko bi rekao?...
Imam para.
Kada bi stvari krenule najgore po mene,
upravo pre nego što sam pokušala da ubijem sebe,
imala sam običaj da haluciniram stvari.
Zatvorila bih oči i sve što bih videla tada su samo zmije i bube svuda.
A kada bih ih otvorila one bi još uvek bile tu. Ne bi otišle.
Bile su svuda.
Znaš, zmija je vrlo moćno biće. Trebaš da je poštuješ.
Zar nisi moćna? Da, jesi...
Dobro... Hajde da se zajebavamo...
Hajde da prizovemo Uglove. Hoćemo li?
Pozdrav Čuvarima kule osmatračnice na Istoku!
Moćima Vazduha i pronalazaka. Počujte me!
Nas! - Počujte nas!
Pozdrav Čuvarima kule osmatračnice na Jugu!
Moćima Vatre i osećanja. Počujte nas!
Pozdrav Čuvarima kule osmatračnice na Zapadu!
Moćima Vode i intuicije. Počujte nas!
Pozdrav Čuvarima kule osmatračnice na Severu!
Moćima Majke i Zemlje. Počujte nas!
Vodite nas u našoj Magijskoj radnji u ovoj Majskoj noći!
Zmijo Starina! Vladaoče Dubine!
Čuvaru gorkog mora!
Pokaži nam Tvoju slavu! Pokaži nam Tvoju moć!
Molimo Ti se! Molimo Ti se!
Mi Te prizivamo!
O, Sveti, počuj naš zov!
Počuj naš vapaj!
Drevni Mudrače, pokaži nam Tvoje puteve! Ovim prizivanjem mi Te uznemiravamo!
Pokaži nam Tvoju moć!! Pokaži nam Tvoju slavu!!
Mi Te prizivamo!! Mi Te Prizivamo!!
Mi Te prizivamo!!
Mano, izpuni me!!
Je li On ovde?
Da li osećate ovo?
On me je blagosiljao.
Mogu da Ga osetim kako mi prolazi kroz vene.
On je još uvek u meni.
Srodna duša...
Pogledajte ovo!
Tako je lepo.
Ovo je poklon!
Ovo su moji pokloni!
Mogu da Te osetim u sebi!
Ovo si mi Ti dao, znam!
On je svuda! On je u svemu!
Slušajte, sve što kažem je da mislim da je već dosta.
Ne znam šta se dešava sa ovim? Podpuno ponižavam Krisa
a sve što sam želela je da mu se sviđam.
I, Boni šta se dešava sa tobom? Nekad si bila fina,
a sada si podpuno izpala iz sistema. - Izvini, ali veliki deo mog života
sam provela živeći kao čudovište, a sada kada se provodim, izvini ako ti to smeta.
Hej društvo kažite mi koje je boje ono svetlo? - Crveno.
Zar crveno ne znači »stani«? - Da, crveno znači »stani«.
To je ono o čemu je Mirijam govorila: izbacivanje stvari iz ravnoteže.
Znam da vi, narode, mislite da smo dobile ono što smo želele,
ali to će da nam se trostruko vrati.
Da li mi, u stvari, ovde vodimo teološki razgovor?
Mislim, zabavno je i jezivo. I, koga još boli dupe?
O, Nensi, nas.
Šta vi, narode, mislite? - One ne misle! - Kučko!
I, prestani da pokušavaš da ih pridobiješ jer neće da ti uspe.
Ne pokušavam da ih pridobijem. Paranoična si. - Paranoična sam? - Da!
Nisam paranoična!!! - Paranoična.
Hoćete li da umuknete?!
Hoćeš li da ostaneš ili želiš da napustiš Krug? Znači, kaži mi to sada.
Zašto uvek sa tobom mora da bude ovako, Nensi?! - Za to što tako i jeste!
Sve što kažem je da mislim da trebaš da razmisliš. I ne želim napolje.
Doći će i taj dan i neće da bude sve tako super, Nensi.
Jesi li uplašena, Saro?! Jesi li uplašena?!
Nensi! - Ovo je, u stvari, bilo za malo.
Ovo jednostavno nastavlja da opada. Ne razumem to.
Čime sam ovo zaslužila?
Laura!
Šta je bilo? Šta se dogodilo?
Ne znam. - U redu je.
Smiri se. U redu je. - O Bože, o Bože. - Idem da dovedem nekoga. Ostani ovde.
Saro, hajde, molim te. Vidi... Mislim, izgledaš kao da bi trebalo da popričaš sa nekim, svakako.
Kako možeš da znaš kako izgledam kad pričamo telefonom?
Vidi... Važno je, u redu? Moram da budem na samo sa tobom. Moram da te vidim.
Ali, ne znam zašto... ali... Vidi, zašto si takva?
To je samo večera, hajde? - Ne znam... Ja... - Molim te?
Dobro. Sutra u veče. - Da! Da! Da!
Vidimo se tada. - Ćao.
Pa, kada sam počela da izlazim sa njim, laknulo mi je.
Nemam blizkih prijatelja još od dolazka iz San Franciska.
Osećaj je stvarno lep kada pripadaš negde.
Samo jednom nisam se složila sa njima i okrenule su mi leđa.
To nije prijateljstvo. - Da, podpuno znam kako se osećaš.
Stvarno? - Da. Znaš, po nekada se osećam kao da smo jedna osoba. Znaš na šta mislim?
Ne, nisam baš sigurna. - Ni ja nisam siguran.
To je baš smešno: baš sam razmišljao o tome kako nemam ideju o čemu pričam.
Zar ne bi trebalo da odemo u restoran ili nešto tako? - Ne.
Dobro. Vidi, Kris... Znam da misliš da gajiš stvarno snažna osećanja, ali, da li si ikada zastao
i upitao sebe od kuda to dolazi? - Nisam. Ne mogu da razmišljam, jednostavno samo osećam.
Čudno je kako se dogodilo. Jednog dana sam se probudio i nisam mogao da čekam da te vidim.
Tako je svaki dan. Ali, sada, kada te imam, neću da te pustim da ideš.
Jednostavno stani i razmisli o tome što govoriš, Krise. Ti me čak ni ne poznaješ.
Dođi... Izmasiraću ti leđa. - Neću da mi masiraš leđa. - Ne, ne.
Kris, neću to da radiš. Jednostavno me pusti. - Opusti se na trenutak i okreni se.
Mislim da bi trebalo da me odvezeš kući. - Ne! Saro, hajde! - Odvezi me kući, u redu?
Samo me zagrli, u redu? Prvo me zagrli. - Dobro. Pešači ću.
Prokletstvo!
Saro! - Ne!
Saro, vraćaj se ovamo! Vraćaj se ovamo!
Bog ga prokleo! - Molim te, Krise!
Pusti me!! - Miruj!
Krise! Nemoj, molim te! Pusti me!
Saro!!!
O moj Bože! Saro, dođi ovamo.
Šta se dogodilo? Da li si dobro?
Trebalo je samo da mu vidite oči... Bilo je tako uvrnuto.
Bio je prazan. Kao da to čak nije bio on.
Gde bi mogao da bude?...
Ima žurka... - Kod Trejsa.
Ne, Nensi. Ostavi to kako jeste.
Nemoj da ideš. Nikome time nećeš da pomogneš.
Idem da se poigram.
Pssst, narode... Nensi Dauns je ovde. - Nensi?
Ja sam ovde. Ti si ovde. Svi smo ovde.
Da li je Sara sa tobom?
Hej, šta se dešava?
Gde je ona?
Ti i ja smo se nekada prilično dobro zabavljali...
Ako se dobro sećam, to je bio i žestok period, takođe.
Sećaš se? - Trudim se da zaboravim...
Da zaboraviš?... Zaboravićeš ovo?... - Prekini!
Jesi li razpoložen?... - Misliš na to da mi odgrizeš visuljka?
Od kuda ti ta ideja da sam to htela da ti uradim?... - Beži od mene.
Beži od mene!
Ne!
Šta, jebe...
Iznenađenje!
Saro?...
Vodi ljubav sa mnom, Krise.
On neće da bude ovde. - Kao ni Nensi.
Rošel!
Kako ide? - Fino.
Slušaj...
Ti si Veštica!
Bili su u pravu! - Obično jesu u pravu.
Nensi, hajde. Diži se sa kreveta. Hajdemo.
I ona je Veštica, takođe, znaš?
Znaš, jedini razlog zbog čega si zaljubljen u nju je taj što je bacila Čini na tebe.
Ne... - Da. Tužno ali istinito. Zbog toga ja i jesam ovde.
Da bih ti pomogla da je zaboraviš. - A šta je tebe briga za to?!
Nensi, ustaj sa kreveta! Vidi, preplašila si ga, puno ti hvala!
Hajdemo! - Ne... On mora da plati!
Ti si samo ljubomorna.
Ljubomorna?! Ljubomorna?!
Ti za mene čak i ne postojiš!!
Ti čak i ne postojiš. Ti si ništa. Ti si govno.
Ti ne postojiš.
Jedini način na koji umeš sa ženama je da se ponašaš prema njima kao prema KURVAMA!!!
A ti si kurva!!! I to će da stane!!!
Da li razumeš? Da li razumeš šta govorim?
Žao mi je.
Njemu je žao! Oh, njemu je žao! Žao mu je! Žao mu je!! Žao mu je!! Žao mu je!! Žao mu je!!
Žao mu je!! Žao mu je!!!
NE!!!
Nisam htela da bude povređen. Sviđao mi se.
Ispod svega, znala sam da je dobar dečko. Nisam znala da će dovde da dođe.
Nisam mislila da može. - Dušo, ma hajde...
Mislim, znam da ti je teško to da prihvatiš ali to je bio nesrećni slučaj.
Jednostavno je pao... - Tata, moram da budem sama
u ovom trenutku. U redu? - Dušo, slušaj... - Ne dodiruj me!
Sve što dodirnem se pretvara u govno.
Vezujem te da ne naudiš nikome, Nensi. Da ne naudiš drugim ljudima kao ni sebi.
Prekinite!
Prekinite!!
Tu si ti! Svugde smo te tražile.
Da li si dobro? - Da, u redu sam.
Čule smo da ti je policija dolazila kući... Dolazila je i kod mene, takođe.
Budite mirne. Nisam im ništa rekla.
Zašto onda želiš da napustiš Krug? - Nisam rekla to. - Ne moraš da kažeš.
Misliš o tome.
Vidi, Nensi, ljudi su poginuli, u redu? Kris i Rej... - To su bile nesreće!
Oni su to zaslužili. - Ko kaže? - Kažem ja. I znaš da je to istina.
Dobro. Kako god. Ja izlazim. - U redu. To je u redu.
Ne treba nam četvrta, zar ne, devojke? - Ne.
Ako hoćeš da napustiš Krug, onda bolje razmišljaš da napustiš školu. - Ili i ovaj grad, takođe.
Nismo sigurne. - Ili i ovu planetu.
I, molim te, nemoj više da bacaš Čini na mene. - Nisam...
Znaš, u Stare Dane,
ako bi Veštica izdala svoju zajednicu,
ubili bi je.
Ćao.
Slatki snovi, Saro. - Kako, kako si spavala?
Zdravo.
Zdravo!
Da?
Ti? - Zdravo... - Šta se dogodilo?
Reci mi, šta se dogodilo?
Vidite, znam... znam da Vas ne poznajem baš dobro ili već šta, ali
ne znam na koje drugo mesto da odem.
One devojke, sa kojima sam ovde uvek dolazila... Pokušavale su da koriste Magiju protiv mene.
Ne razumete. Njome su ubijale ljude. I, pokušala sam sa Vezivanjem, i
nije mi uspelo i sada izgleda kao da su svuda, gde god da se okrenem, svuda su oko mene.
I, bez obzira na to šta uradila, one su još uvek tu. Ne znam šta da radim.
Ne razumete? Ona je u mojim snovima. Zna šta se dešava u mojoj glavi.
Može da mi čita misli.
Stvarno mi je žao. Jednostavno nisam imala gde drugde da odem.
Molim Vas...
Dođi.
Šta je ovo?
Ovaj Hram je izgrađen na mestu moći.
Saro, imaš izuzetno veliku i jaku svetlost u sebi.
Veću od bilo koje Veštice koju sam i kada znala.
Ne smeš da budeš uplašena. - Ne mogu to da kontrolišem. Uvek povređujem nekoga.
Čuješ glas tvoje majke.
Šta sa njom?
Ona ti govori da budeš jaka.
I ona je bila Veštica, naravno.
Zar nisi znala? - Ne.
Možeš da pobediš one koji te izazivaju, ali moraš da se pokoriš Višoj Sili.
Moraš da Prizoveš Duha.
Ali on je učinio da Nensi poludi. - Ona Ga je odvela na Mračnu Stranu.
Ne budi uplašena. Prizovi Ga. - Ne mogu.
Nema drugog načina.
Pozdrav Čuvarima Kule Osmatračnice na Severu...
To je Nensi! Ja... ja, ja, ja ne mogu da ostanem ovde!
Ne, Saro, stani!
Saro!
Ima li koga?
Tata!
Dženi!
Halo? - Nema ih.
Odleteli su za San Francisko. LET 321
Mislili su da si otišla od kuće.
Saro... Dogodila se nesreća.
O čemu ti to pričaš?
Ja... - Šta?
Bilo je na svim po podnevnim vestima.
Uključi ću ti TV.
“Olupina aviona se nalazi na području jedne kvadratne milje.
Vlasti sumnjaju da je kvar motora prouzrokovao ovu tragediju.
Dok se ne pronađe Crna Kutija, detaljna istraga će biti u toku.
Još jednom: let »Globala« 321 iz Los Anđelesa za San Francisko se srušio i nema preživelih.”
Ne...
O moj Bože! O moj Bože!
Ne!!
Molim vas... Molim vas prestanite...
Prekinite!
Ne, Nensi!!
PREKINITE!!!
Imam te!
Bože...
Da sam jadna kao ti, odavno bih se ubila.
Trebalo bi da počneš sa tim.
Gde su moj tata i Dženi?
Oh, videćeš ih dovoljno u skoro.
Večeras ćeš da se ubiješ, draga moja.
Ne, neću.
Iznenađena si?!
Ne.
Stvarno? Nešto u tvojim očima mi govori da nisi baš toliko sigurna.
Posle svega, imaš svaki mogući razlog na svetu da to učiniš.
Mislim... Ubila si Krisa, i ubila si svoju mamu.
Ubila si svoju mamu dok si izlazila iz nje. TO je stvarno posebno.
Čak ni JA ne bih mogla to da izvedem tako dobro.
Bravo! - Prestani, molim te!
U čemu je trik? Zašto ne upotrebi Magiju protiv nas?
Za to što je SLABA!!!
Slaba! Slaba! Slaba! - Prestanite, molim vas...
Oh, Bože, to je tako odvratno!
Sada je kraj. Neka ode u miru.
Sada je kraj. “Ubila sam Krisa.”
Neka ode u miru. “Žao mi je, Sara.”
Sada je kraj. - Nisam ja to napisala.
Nije važno. Rukopis je isti kao tvoj. Šta nije u redu sa tvojim ožiljkom, Saro?
Ovo nije stvarno.
Onda zašto još uvek krvariš?!
Trči! Trči nazad u svoju sobu gde idu sve kukavice kao što si ti.
Ti si tako JADNA!!!
Prestanite!
Prekinite! Stanite!!
Molim vas, neka mi neko pomogne.
Molim vas!
Šta mogu da uradim?
Rošel, idi gore i vidi šta se događa. - Neću! Cela ova stvar je jednostavno ne...
Neću!
Vuci svoje lenjo dupe uz te stepenice ili ću da ti prerežem grkljan!!!
Idi gore i vidi gde je. - Hajde, poći ću sa tobom!
Pozdrav Čuvarima kule osmatračnice na Severu.
Moćima Majke i Zemlje.
Prizivam Te... Prizivam Te...
Saro? Saro?
Uz pomoć trostruke moći, Neka vide, neka vide.
Boni!
Ne... Moja kosa!
Vraća nam se trostruko nazad!
Ne ponovo!
Šta se dešava?! Gde ste pošle?
Gde ste pošle?!
Pozdrav Čuvarima...
...Kule Osmatračnice na Jugu... - Ne plaši se... Ne plaši se...
Hrli u sebe... Prizovi Ga...
Hrli u sebe...
Pozdrav Čuvarima Kule Osmatračnice na Severu. Moćima Majke i Zemlje.
Prizivam Te.
Prizivam Te, Mano. Prizivam Te, Mano.
Prizivam Te, Mano!
Prizivam Te!
Prizivam Te, Mano...
Saro?
Da li sam te preplašila, Nensi? Izvini.
Šta se dešava?
Zašto nisi mrtva?
Došao mi je. Spasio me je.
Želeo je od mene da ti prenesem poruku:
U velikom si govnu.
Rekao je da si zloupotrebila ono što ti je dao, i sada moraš da platiš za to.
Rekao ti je?
Jeste.
Uzput, šta se desilo sa Rošel i Boni?
Iztrčale su odavde a da se, pri tome, nisu ni pozdravile.
To su loši maniri.
Šta je ovo?... Šta se ovde događa?
Prekini! Prekini!!
Oooo, opusti se. To je samo Magija.
Ko je sada jadan?
O Bože...
Možda sam malo luda...
Ali nisam želela da poludim.
Sve mi se iztrglo iz ruku i žao mi je.
Nema više igara, u redu?
Saro, tako mi je žao.
Dobro.
Sada ću da odem. - Prvo jedna stvar...
Vezujem te da ne naudiš nikome, Nensi. Da ne naudiš drugim ljudima kao ni sebi.
Čekaj...
Vezujem te da ne naudiš nikome, Nensi. Da ne naudiš drugim ljudima kao ni sebi.
Čekaj!
Vezujem te da ne naudiš nikome, Nensi. Da ne naudiš drugim ljudima kao ni sebi.
Vezujem te...
UBIĆU TE, KUČKO!!! UBIĆU TE!!!
UBIĆU TE!!!
KUČKO, UBIĆU TE!!!
UBIĆU TE!!! UBIĆU TE!!!
UBIĆU TE!!! UBIĆU TE!!! JA SAM GA PRVA PRIZVALA!!!
UBIĆU TE!!!
Gde si?
Gde si, Saro?
Gde si?...
Gde si?!?!?!
Vešto, vešto, vešto, vešto, vešto, vešto...
Saro?...
Vezujem te da ne naudiš nikome, Nensi...
Saro?
Zdravo, Saro! Kako si?
Dobro. Mislim, ja bar mogu da spavam noću, pa...
Kako ste vi?
Mi... želimo... da ti se izvinimo. Osećamo se stvarno loše što...
Što ste pokušale da me ubijete? - Da.
Iskreno, nikad nismo pomislile da bismo mogle da odemo tako daleko.
Zdravo, devojke! Kako ide? - Zdravo gospodine Bejli!
I, znaš da je ono na TV-u, oko aviona, bio samo Glamur? Mislim, bila je samo šala.
Smešno.
Saro, čekaj!
Samo smo se pitale: da li još uvek imaš neke moći?
Jer... mi nemamo.
Izvini...
Pa, ako budeš želela da se družimo i bajemo, ili, ili da zovemo Uglove...
Možda. Držite dah dok vas ne pozovem.
Verovatno u opšte i nema ni kakve moći.
Budite pažljive...
Nemojte da završite kao Nensi.
To si ti. To si ti.
On mi je dao moć!
Sada mogu da radim šta god hoću!
Mogu da letim!
Mogu...
Dala sam ti nešto, ali to nije moć. - Ali ja mogu da letim!
Ja letim. Ja letim.
Ja letim...
Prevod by: Theyann
Preuzeto sa www.titlovi.com