"Justiþia este stâlpul de neclintit al Domnului"
"Etajul doi - Tribunalul Civil"
Ai fãcut o treabã minunatã. Minunatã.
Aþi ascultat un caz lung ºi complex de crimã cu premeditare.
Este cea mai gravã acuzaþie judecatã de acest tribunal.
Aþi ascultat mãrturiile. Aþi luat cunoºtinþã
de modul în care se aplicã legea în acest caz.
Vã revine datoria sã separaþi faptele de ficþiune.
A murit un om. Este în joc viaþa altei persoane.
Dacã aveþi un singur motiv întemeiat de îndoialã asupra nevinovãþiei acuzatului,
un motiv întemeiat, atunci, aduceþi-mi verdictul "Nevinovat".
Dar fãrã un motiv întemeiat, va trebui, în deplinã cunoºtinþã de cauzã,
sã-l declaraþi pe acuzat vinovat.
Oricare vã va fi decizia, verdictul trebuie sã fie unanim.
În eventualitatea cã-l veþi gãsi pe acuzat vinovat,
curtea nu va accepta recomandarea de clemenþã.
În acest caz, condamnarea la moarte este obligatorie.
Aveþi o mare rãspundere. Vã mulþumesc, domnilor.
Juraþii suplianþi sunt rugaþi sã plece.
Juriul se poate retrage.
12 OAMENI FURIOªI
Sincronizare: Driv3r @ www.titrãri.ro
- O gumã de mestecat ? - Nu, mulþumesc.
Deschide-te !
- Sã-þi dau o mânã de ajutor. - Gata.
ªtii ? De dimineaþã, am sunat la Meteo.
Azi va fi cea mai cãlduroasã zi din an.
Puteau sã aibã ºi ei aer condiþionat.
- Cum vã numiþi, domnule ? - Sunt trecut aici.
Mulþumesc. E în regulã, domnilor. E prezentã toatã lumea.
Dacã doriþi ceva, sunt dincolo, lângã uºã.
Bateþi.
Bunã dimineaþa. Nu ºtiam cã se încuie uºa.
Bineînþeles cã se încuie. Ce credeaþi ?
ªtiu ºi eu... N-am mai fãcut aºa ceva.
- Pentru ce e aia ? - Le-am putea folosi la vot.
Bunã idee. Poate-l alegem senator.
- Cum vi s-a pãrut ? - Interesant.
Pe mine, aproape cã m-a apucat somnul.
Voiam sã spun, cã n-am mai fãcut parte dintr-un juriu.
Eu am fãcut parte din multe jurii.
Mã plictiseºte sã-i vãd pe avocaþi vorbind la nesfârºit,
chiar ºi pentru un caz atât de limpede ca acesta.
N-aþi avut impresia cã bat câmpii ?
- Cred cã este dreptul lor. - E adevãrat. Aºa este sistemul.
Dacã m-aþi întreba pe mine, le-aº face felul tinerilor ãstora,
înainte sã creeze probleme.
Am economisi timp ºi bani. Sã începem o datã.
- Bunã idee. - Da, mai avem ºi alte treburi.
Sã începem cu o pauzã de cinci minute. Un domn e la toaletã.
- Ne aºezãm în ordine ? - Habar n-am. Aºa cred.
- Te-ai aºezat pe locul meu. - Scuzã-mã.
Nu-i o priveliºte rea, nu ?
Ce pãrere ai de caz ? Mie mi se pare interesant.
Fãrã zone periculoase, dacã mã înþelegi ?
Avem noroc cã e vorba despre o crimã.
Dacã ne trezeam cu o agresiune sau o spargere ? Era plictisitor.
- Nu-i clãdirea Woolworth ? - Ba da.
Nu-i nostim ? Am locuit aici toatã viaþa ºi n-am intrat niciodatã.
Dacã ar tria toþi idioþii. Ca în povestea cu cinematograful.
ªi povestea cu cuþitul ?
Sã vii cu prostii de-astea la niºte oameni în toatã firea.
Era de aºteptat. ªtiai cu ce avem de-a face.
Cred cã ai dreptate.
Vãd cã-þi merge claxonul. Acum aprinde farurile. Ai rãcit ?
ªi încã cum. Sã rãceºti când este cald, e moarte curatã.
Nici nu mai pot sã-mi ating nasul. Înþelegi ce vreau sã zic ?
Bineînþeles. Am avut ºi eu.
Haideþi, dle preºedinte. Sã-i dãm drumul.
Individul n-a venit de la toaletã.
Ce s-a mai întâmplat ? N-am apucat sã vãd ziarul de dimineaþã.
Eram curios sã vãd cum s-a închis Bursa.
Joci la bursã ?
Sunt agent de bursã.
Eu conduc un serviciu de mesagerie. Beck and Call Company.
A fost ideea soþiei.
Am 37 de angajaþi. Am plecat de la zero.
Sã ne ocupãm locurile, domnilor.
Sã terminãm repede. Disearã, am bilete la meci.
Yanks cu Cleveland. Joacã ºi puºtiul ãla, Modjelewski.
E ca un taur.
Un drac împieliþat, înþelegi ?
Eºti un adevãrat microbist ?
- Cum ne aºezãm ? - Ziceam sã ne aºezãm în ordine.
Dupã numerele din juriu. Unu, doi, trei etc., în jurul mesei.
- Dacã sunteþi de acord. - Care-i diferenþa ?
- Aºa, are un o logicã. - Fie ºi aºa.
Aici e numãrul 12.
Ce impresie v-a fãcut procurorul ?
- Poftim ? - Mi s-a pãrut destul de perspicace.
Cum a tratat toate elementele, unul câte unul, în ordine logicã.
- M-a impresionat. - A procedat ca un expert.
ªi cu multã energie.
Putem sã mai aºteptãm un minut ? Oameni buni...
Am vrea sã începem. Domnul de la fereastrã.
- Am vrea sã începem. - Scuzaþi-mã.
Puºtiul ºi-a ucis tatãl, pur ºi simplu.
- Chestii de-astea se întâmplã mereu. - Sunt lãsaþi de capul lor.
Poate cã-ºi meritã soarta. Înþelegeþi ?
- E toatã lumea prezentã ? - Bãtrânul e înãuntru.
Vreþi sã bateþi la uºã ?
- Þii cu Yankee ? - Nu, cu Baltimore.
Baltimore ?
Ca ºi cum te-ar bate unul în cap cu ranga, o datã pe zi.
Au cu ce sã se laude ? Doar cu îngrijitorii de peluze.
- Vrem sã începem. - Iertaþi-mã, domnilor.
N-am vrut sã vã fac sã mã aºteptaþi.
Baltimore.
Puþinã atenþie, domnilor. Ne putem organiza cum doriþi.
Nu vreau sã impun nicio regulã.
Pentru început, putem discuta, apoi, supunem la vot.
Aceasta poate fi o metodã de lucru.
Am putea vota imediat...
Cred cã se obiºnuieºte sã se efectueze un vot preliminar.
Da, sã votãm. Cine ºtie, poate reuºim sã ne cãrãm.
Þinând cont de faptul cã
ne confruntãm cu o acuzaþie de crimã cu premeditare...
ºi dacã votãm vinovat...
îl vom trimite pe scaunul electric.
- Este obligatoriu. - Cunoaºtem toate astea.
Sã vedem ce voteazã fiecare.
- E cineva care nu vrea sã voteze ? - N-am nimic împotrivã.
Vã reamintesc doar cã votul trebuie sã fie unanim.
Aºa e legea. Suntem gata ?
Cine este pentru "Vinovat", sã ridice mâna.
Unu, doi, trei, patru, cinci, ºase, ºapte...
opt, nouã, zece, unsprezece.
Avem unsprezece voturi cu "Vinovat".
Cine voteazã "Nevinovat" ?
Unul. Bine.
Unsprezece "Vinovat", unul "Nevinovat". Acum, ºtim cum stãm.
Dumnezeule. Mereu se gãseºte câte unul.
- Acum, ce facem ? - Trebuie sã dezbatem, cred.
- Dumnezeule. - Chiar crezi cã e nevinovat ?
Nu ºtiu.
Ai fost în salã, ca ºi noi. Ai auzit ce am auzit cu toþii.
Puºtiul e un criminal periculos.
- Are 18 ani. - E suficient de copt.
I-a fãcut propriului tatã o gaurã de 10 cm, în piept.
Au adus nenumãrate dovezi în faþa instanþei.
- Vrei sã þi le mai enumãr o datã ? - Nu.
Atunci, ce doreºti ?
- Doar sã discutãm. - Despre ce ?
Unsprezece oameni l-au gãsit vinovat. Doar d-ta vrei sã te mai gândeºti.
Sã te întreb ceva. Crezi povestea lui ?
- Nu ºtiu. Poate cã nu. - Atunci, de ce ai votat "Nevinovat" ?
Au fost 11 voturi pentru "Vinovat". Nu mi-a venit uºor sã ridic mâna
ºi sã-l trimit pã bãiat la moarte fãrã sã discutãm subiectul.
- Cine a spus cã a fost uºor ? - Nimeni.
Pentru cã am votat repede ? Sincer sã fiu, eu cred cã e vinovat.
Nici de-am discuta o sutã de ani, tot nu m-aº rãzgândi.
Nu vreau sã te rãzgândeºti. Vreau doar...
Punem în discuþie viaþa unui om.
Nu putem hotârî în cinci minute. Dacã greºim ?
Poate sã-mi cadã ºi casa asta în cap.
- Poþi presupune orice. - Aºa este.
Ce conteazã cât a durat ?
Sã presupunem cã ne ia cinci minute. ªi ce-i cu asta ?
Sã discutãm o orã. Meciul de baseball nu începe pânã la opt.
Are cineva ceva de spus ?
- Sunt dispus sã aºtept o orã. - Bine. Am auzit asearã un banc.
Nu pentru asta suntem aici.
Atunci, spune-mi d-ta de ce mai stãm aici ?
Nu ºtiu. Poate fãrã motiv.
Ascultaþi, copilul ãsta a luat mereu ºuturi de la viaþã.
S-a nãscut în mahala.
Maicã-sa a murit când avea nouã ani. Un an ºi jumãtate a stat
la orfelinat, cât timp taicã-su a fost închis pentru fals.
N-a pornit prea fericit în viaþã.
E un puºti coleric, sãlbãticit. Aºa a fost mereu.
De ce ? Pentru cã, zi de zi, a fost bãtut de careva.
A trãit 18 ani mizerabili.
Cred cã-i datorãm atâta lucru: sã discutãm puþin despre el.
Îmi pare rãu cã-þi spun, domnule, dar nu-i datorãm nimic.
A avut parte de un proces corect. ªtii cât costã un asemenea proces ?
A avut noroc. Înþelegeþi ce vreau sã spun ?
Suntem oameni în toatã firea. Am audiat faptele, nu ?
Nu mã puneþi obliga sã-l cred. ªtiu câte parale face.
Am trãit toatã viaþa printre ei. Nu cred o vorbã din ce spun.
S-au nãscut mincinoºi.
- Doar un ignorant crede una ca asta. - Ia ascultã...
Crezi cã te-ai nãscut deþinãtorul adevãrului absolut ?
Acestui individ trebuie sã i se lãmureascã câteva lucruri.
Nu este duminicã. Nu þinem predici.
Avem o treabã de fãcut. S-o rezolvãm.
Rice Pops. Este un produs pentru care lucrez la agenþie.
"Micul-dejun exploziv." Eu am gãsit expresia.
- Foarte atrãgãtor. - Vã deranjez ?
Scuze. Am obiceiul sã mâzgãlesc. Mã ajutã sã mã concentrez.
Avem treabã. N-are rost sã stãm o veºnicie.
Poate cã domnul care nu este de pãrerea noastrã
ne-ar putea lãmuri de ce.
Spuneþi-ne ce credeþi. Poate reuºim sã vã rãzgândiþi.
Într-adevãr, cred cã ar trebui sã-l convingem pe domnul
cã noi avem dreptate, iar dumnealui nu.
Dacã fiecare ar încerca pentru douã minute sã...
- Era doar o idee. - Nu. E o idee bunã.
Ce-ar fi sã facem un tur al mesei ?
Cred cã dumneata eºti primul.
Îmi vine greu sã mã exprim.
Cred, pur ºi simplu, cã este vinovat.
Mi s-a pãrut cã este evident. Nimeni n-a dovedit contrariul.
Era ºi normal. Cea care a adus dovezile a fost acuzarea.
Acuzatul nici n-a apucat sã deschidã gura. E stipulat în Constituþie.
ªtiu asta. Voiam sã spun cã...
Mi-am spus cã este vinovat.
Adicã, l-a vãzut cineva când a fãcut-o.
Bine. Iatã ce cred eu ºi n-am resentimente. Discut faptele.
Mai întâi. Bãtrânul locuia deasupra camerei unde s-a sãvârºit crima.
La 10 minute dupã miezul nopþii, a auzit zgomote puternice.
Spunea cã semãnau a luptã.
ªi l-a auzit pe bãiat strigând: "Te omor".
O clipã mai târziu, a auzit un corp cãzând.
A fugit la uºã, a dechis-o, l-a vãzut pe puºti ieºind în fugã din casã.
A sunat la poliþie. Aceºtia l-au gãsit pe bãtrân cu un cuþit în piept.
Legistul a fixat ora decesului în jurul miezului nopþii.
Acestea sunt faptele. Nu le putem refuza. Puºtiul e vinovat.
Sunt la fel de sentimantal ca ºi dânsul. Puºtiul are numai 18 ani.
Dar trebuie sã plãteascã pentru ce a fãcut.
- Sunt de acord. - Aþi terminat ?
- Da. - Urmãtorul.
Mi-e clar cã povestea bãiatului e cusutã cu aþã albã.
Pretinde cã a fost la cinema, dar o orã mai târziu,
nu-ºi mai amintea nici numele filmului, nici al actorilor.
- Aºa este. - Nimeni nu l-a vãzut la cinematograf.
Dar femeia de vizavi ? Mãrturia ei este cea mai importantã.
Întradevãr. De fapt, ea a vãzut crima.
- Vã rog. Sã vorbim în ordine. - Doar o clipã.
O femeie stã culcãtã în patul ei.
Nu poate sã doarmã. Moare de cãldurã.
Priveºte pe fereastrã ºi chiar peste drum,
îl vede pe puºti înjunghiindu-ºi tatãl.
Este 00:10. Totul concordã.
Îl cunoaºte pe bãiat de-o viaþã.
Fereastra ei e chiar vizavi de a lui. Femeia jurã cã l-a vãzut omorând.
Printre cele douã ferestre a trecut trenul aerian.
Trenul era gol. Se îndrepta spre centru.
Luminile erau stinse.
S-a probat în instanþã cã în acea noapte s-a putut vedea prin ferestre
ce se întâmpla de cealaltã parte.
- S-a dovedit. - Vreau sã te întreb ceva.
Nu crezi relatarea bãiatulu. De ce o crezi pe cea a femeii ?
Este ºi ea una dintre "ei", nu ?
Faci pe deºteptul ?
- Domnilor. - Ia loc.
- De ce se dã mare ? - Nu facem nimic, dacã ne certãm.
- Cine urmeazã ? - Dumnealui. Numãrul cinci.
Puteþi trece peste mine ?
E dreptul dumitale.
- Urmãtorul ? - Nu ºtiu ce sã zic.
Am fost convins încã de la începutul procesului.
Am cãutat un mobil.
E foarte important. Fãrã mobilul crimei, n-avem un caz, nu ?
Mãrturia celor care locuiesc pe acelaºi etaj cu bãiatul
era extrem de convingãtoare.
Nu se refereau ei la o încãierare, o ceartã
între bãtrân ºi fiul lui, ce ar fi avut lor pe la ºapte seara ?
- Poate mã înºel, dar... - Era vorba de ora opt.
Au auzit o ceartã. Apoi, l-au auzit pe tatã lovindu-l pe bãiat de douã ori.
În cele din urmã, l-au vãzut pe puºti ieºind din casã. Ce demonstreazã asta ?
Nu demonstreazã nimic. Face parte din întreg.
Spuneai cã asta ar demonstra mobilul crimei. La fel a spus ºi procurorul.
Nu cred cã e un motiv temeinic.
Bãiatul a fost bãtut de multe ori în viaþa lui,
încât, pentru el, violenþa e ceva obiºnuit.
Nu cred cã douã palme l-ar fi putut împinge la crimã.
Poate au fost cele douã palme care au umplut pahatul. Fiecare are o limitã.
Mai e ceva ?
- Nu. - Bine. Dar dumneata ?
Habar n-am. S-a spus totul.
Puteþi vorbi la nesfârºit. E tot una.
E un copil aprig. Uitaþi-vã în dosarul lui.
La 10 ani, Tribunalul pentru minori. A aruncat cu piatra într-un profesor.
La 15 ani, ºcoala de corecþie. A furat o maºinã.
A fost arestat pentru agresiune.
Ridicat de douã ori pentru atac cu cuþitul.
Se pricepe la cuþit... E un bãiat minunat.
De la cinci ani, taicã-su îl bate regulat.
- Chiar ºi cu pumnii. - ªi eu aº face la fel.
- Un copil ca ãsta ? - Aºa sunt copiii din ziua de azi.
Când eram eu copil, îi spuneam lui tata "domnule".
Aþi mai auzit vreun copil vorbind aºa cu tatãl lui ?
Taþii nu mai gãsesc asta foarte important.
- Ai copii ? - Trei.
Eu am unul.
Are 22 de ani.
La nouã ani, a fugit de o încãierare.
L-am vãzut. M-am simþit atât de prost, cã aproape mi-a venit sã vomit.
I-am spus, "Am sã fac din tine bãrbat, chiar de-ar fi sã te fac arºice".
Ei bine, am fãcut bãrbat din el.
La 16 ani, ne-am bãtut în parte.
M-a lovit în falcã. Era un puºti zdravãn.
Nu l-am mai vãzut de doi ani.
Copiii ãºtia...
Munceºti din greu...
Sã continuãm.
Ne-am îndepãrtat de la subiect.
Bãiatul e rezultatul unei familii destrãmate ºi al unui cartier mizer.
Asta-i situaþia. Suntem aici sã hotãrâm dacã e vinovat sau nu,
nu sã analizãm motivele pentru care a crescut aºa.
S-a nãscut în mahala. De aici apar criminalii.
O ºtim cu toþii. Nu-i un secret, copiii de aici pot deveni pleava societãþii.
- Cred cã... - Poþi s-o mai spui o datã.
Copiii din aceste spelunci sunt adevãrate otrepe.
- N-aº vrea ca ei... - Ascultã.
- Toatã viaþa am trãit în mahala. - Aºteaptã...
M-am jucat pe maidane pline de gunoaie.
- Poate mai simþiþi ºi acum mirosul. - Ascultã, bãiete.
- N-a fost ceva personal. - Nu se referea la dumneata.
Sã nu fim aºa de sensibili.
Pot înþelege aceastã susceptibilitate.
Sã nu ne mai certãm. Nu facem decât sã ne piertem vremea.
E rândul dumitale.
Nu mã aºteptam. Am crezut cã mai întâi o sã încercaþi sã mã convingeþi cu toþii.
- Asta era ideea. - Am uitat. Are dreptate.
Ce conteazã ? Dumnealui ne þine aici. Sã-l ascultãm.
Aºteaptã. Am hotãrât într-un fel. Sã facem cum am stabilit.
Lasã copilãriile.
- Cum adicã ? - Ce n-ai înþeles ? C-O-P-I-L-Ã-R-I-I-L-E.
De ce, pentru cã vreau sã lucrãm organizat ?
Bine, te las pe dumneata.
- N-am sã mãi scot o vorbã. - Ce te-ai aprins ? Liniºteºte-te.
Nu mã lua cu de-astea. Treci în locul meu, dacã vrei.
- Aþi mai întâlnit aºa ceva ? - Crezi cã e la miºto ?
Lãsaþi-o ! Nu e important.
Nu e important. Încearcã d-ta.
Nimeni nu vrea sã schimbe nimic. Te descurci minunat. Stai acolo.
Aºa-i, te descurci bine. Stai la locul d-tale ºi continuã.
Sã auzim pe altcineva.
Dacã vreþi sã ºtiþi pãrerea mea, n-am nimic împotrivã.
- Nu mã intereseazã ce faci. - Nu am ceva deosebit.
Nu ºtiu mai multe ca dvs.
Potrivit martorilor, bãiatul pare vinovat. Poate cã ºi este.
Timp de ºase zile am ascultat probele acuzãrii.
Toatã lumea pãrea categoricã. Acest poces mi-a creat alt sentiment.
Mi-am spus cã nimic nu poate fi atât de tranºant.
Sunt câteva întrebãri pe care aº vrea sã le pun.
Poate cã sunt irelevante. Dar am sentimentul
cã avocatul lui nu i-a luat suficient de bine apãrarea.
A omis destule amãnunte. Unele mãrunte.
Ce amãnunte ? Ce sã mai întrebe când ºtia prea bine rãspunsurile.
Existã ºi posibilitatea ca avocatul sã fie un idiot, nu ?
Ar trebui sã-l cunoºti pe cumnatul meu.
Am încercat sã mã pun în locul bãiatului. Cred cã aº fi cerut un alt avocat.
Dacã viaþa mea depinde de un proces,
aº vrea cã avocatul meu sã demoleze acuzaþia, sau cel puþin sã încerce.
Existã un singur martor ocular la aceastã crimã.
Alþii au spus cã au auzit crima, cã l-au vãzut pe bãiat fugind...
Existã multe probe indirecte.
Însã toatã acuzaþia se bazeazã numai pe declaraþiile a doi martori.
- Sã presupunem cã s-au înºelat. - Cum adicã ?
- Ce rost mai au martorii, atunci ? - Nu existã aceastã posibilitate ?
Cum aºa ? Acei oameni au depus un jurãmânt.
Sunt ºi ei oameni. Omul e supus greºelilor. Ce, nu se poate sã se fi înºelat ?
- Nu, nu cred. - Eºti sigur ?
Nimeni nu poate fi sigur. Nu-i o ºtiinþã exactã.
Într-adevãr, nu este.
Sã spunem lucrurilor pe nume.
Cum rãmâne cu briceabul gãsit în pieptul bãtrânului ?
Sunt persoane care n-au vorbit încã. Nu pãstrãm o ordine ?
Vor avea ocazia. Taci o clipã, da ?
Dar cuþitul pe care acest bãiat remarcabil l-a cumpãrat în seara crimei ?
- Sã discutãm despre el. - De acord. Sã-l vedem.
- Pot sã-l mai vãd, dle preºedinte. - De ce sã-l mai vedem o datã ?
Domnul are dreptul sã vadã dovada.
- Vrei sã ne aduci cuþitul ? - Da.
Cuþitul ºi cumpãrarea lui sunt probe solide, nu credeþi ?
- Ba da. - Bine. Sã luãm lucrurile în ordine.
Unu. Bãiatul a recunoscut cã a plecat de acasã la ora opt seara,
dupã ce a fost pãlmuit de mai multe ori de tatãl sãu.
Nu, n-a spus "Pãlmuit". A spus "Lovit cu pumnul". E o diferenþã.
Dupã ce a fost lovit de mai multe ori de tatãl lui.
Doi. S-a dus direct la un butic, de unde a cumpãrat un...
- Briceag. - Cuþit cu resort.
Acesta nu este un cuþit obiºnuit. Lama ºi prãselele sunt gravate.
Negustorul a spus cã a fost singurul pe care l-a avut vreodatã în stoc.
Trei. Pe la 20,45, s-a întâlnit cu niºte prieteni în faþa unei taverne, aºa este ?
- Da. - Poþi sã ºi pariezi.
A vorbit cu prietenii cam o orã ºi a plecat pe la 21,45.
Între timp, aceºtia i-au vãzut briceagul.
Patru.
Au identificat arma crimei la Tribunal, ca fiind acelaºi cuþit.
Cinci. S-a întors acasã pe la ora zece.
Aici, relatarea procurorului diferã puþin de cea a bãiatului.
El pretinde cã pe la 23,30 s-a dus la cinematograf...
de unde s-a întors la 3,10. Atunci, ºi-a gãsit tatãl mort ºi a fost arestat.
Mai pretinde cã cei doi poliþiºti l-au îmbrâncit pe scãri.
Ce s-a întâmplat cu briceagul ?
Spune cã i-a cãzut din buzunar, printr-o gaurã, în drum spre cinematograf,
cândva între 23,30 ºi 3,10 ºi cã nu l-a mai vãzut de atunci.
Aceasta e povestea, domnilor.
Pentru mine e limpede cã bãiatul n-a fost la film, în seara aceea.
Nimeni nu l-a vãzut ieºind din casã. Nimeni nu l-a identificat la cinema.
Nici mãcar nu mai þine minte ce film a vãzut.
Iatã cum s-au petrecut lucrurile.
Bãiatul a rãmas acasã, s-a certat din nou cu taicã-su,
l-a înjunghiat pe acesta ºi a plecat de acasã la zece minute dupã miezul nopþii.
ªi-a ºters pânã ºi amprentele de pe cuþit.
Vreþi sã-mi spuneþi cã acest cuþit putea sã-i cadã din buzunar printr-o gaurã,
cã cineva l-a cules de pe jos, s-a dus acasã la bãiat,
ºi i-a înjunghiat tatãl, doar ca sã vadã dacã taie ?
Nu, dar este posibil ca bãiatul sã-l fi pierdut,
iar altcineva sã-i fi înjunghiat tatãl cu un cuþit asemãnãtor.
- Este posibil. - Priveºte acest cuþit.
Este un cuþit cu totul neobiºnuit.
N-am mai vãzut unul asemãnãtor. ªi nici negustorul care i l-a vândut.
Vrei sã ne faci sã credem cã e doar o coincidenþã ?
Spuneam doar cã o coincidenþã, Cã este posibil.
Iar eu spun cã nu este posibil.
- De unde a apãrut ? - Este acelaºi tip de cuþit !
- Ce încerci sã faci ? - De unde îl ai ?
Asearã am ieºit la o plimbare prin cartierul bãiatului.
L-am cumpãrat de la o casã de amanet de lângã casa bãiatului. Pentru ºase dolari.
Este ilegal sã cumperi sau sã vinzi asemenea bricege.
Aºa este. Am încãlcat legea.
Ai fãcut o ºmecherie genialã. Acum, spune-mi ce demonstreazã asta.
- Poate existã zece cuþite asemãnãtoare. - Poate.
Ce vrei sã spui cu asta ?
Ai gãsit un cuþit asemanãtor. ªi ce dacã ? E descoperirea secolului ?
Vrei sã spui cã altcineva a comis crima cu un cuþit asemãnãtor ?
- ªansele sunt de un milion la unu. - Este o posibilitate.
Dar nu destul de probabil.
Sã ne ocupãn locurile. N-are rost sã stãm în picioare.
E interesant cã a gãsit un cuþit asemãnãtor cu al bãiatului.
Ce-i aºa interesant ?
- Mã gânteam cã e interesant. - Suntem 11 care-l considerãm vinovat.
N-ai fãcut pe nimeni sã se rãzgândeascã.
Dacã vrei sã blochezi verdictul, n-ai decât.
Puºtiul va avea un nou proces ºi va fi din nou gãsit vinovat.
Poate cã ai dreptate.
Deci, ce vei face ? Am putea sta aici toatã noaptea.
E vorba de o singurã noapte. Este în joc viaþa bãiatului.
De ce nu ne-am muta aici ?
Sã trimitem dupã niºte cãrþi de joc ºi sã ne punem pe treabã.
- Nu cred cã e de glumã. - ªi eu ce sã fac ?
Nu vãd cu ce ar schimba cuþitul datele problemei.
Cineva l-a vãzut înjunghiindu-ºi tatãl. Ce vrem mai mult de atât ?
Aþi vorbit de mi-aþi împuiat capul.
Am trei ateliere auto care nu se conduc singure. Sã terminãm o datã !
Cuþitul a fost foarte important pentru procuror. O zi întreazã...
E un adjunct mãrunt. Ce ºtie el ?
Sã ne calmãm. Aceste abateri de la discuþie ne fãc sã întârziem.
- Deci, cum rãmâne ? - Eºti singur.
Am o propunere. Solicit un alt vot.
Aº vrea ca toþi 11 sã votaþi secret.
Eu am sã mã abþin.
Dacã vor fi 11 voturi de "Vinovat", mã voi alãtura votului dvs.
Vom înmâna judecãtorului verdictul "Vinovat".
Dar dacã va fi un singur vot "Nevinovat", vom rãmâne aici sã discutãm.
- Asta-i tot. Cu voia dvs., sunt gata. - Sã trecem la treabã.
Mi se pare corect. Sunteþi de acord ? Se opune cineva ?
Vinovat.
Nevinovat. Vinovat.
- Ce spuneþi de asta ! - Încã un milostiv.
Cine este ? Vreau sã ºtiu.
Scuzã-mã. A fost vot secret.
Am fost cu toþii de acord. Dacã omul vrea sã-ºi pãstreze anonimatul...
Anonimatul ? Nu existã secrete în juriu. ªtiu cine a fost.
Frãþioare, chiar cã eºti o figurã.
Ai votat "Vinovat" ca ºi noi,
când un predicator cu glas mieros, þi-a înmuiat inima...
cã un puºti defavorizat nu poate ajunge criminal...
ºi þi-a schimbat votul. Mi se pare greþos.
De ce n-arunci un ban în cutia milei ?
Ia stai aºa.
Nu vorbeºti cu mine aºa. Cine te crezi ?
Liniºtiþi-vã. N-are nicio importanþã. Omul e foarte iritat.
Iritat ? Normal cã sunt iritat !
Încercãm sã punem un vinovat pe scaunul electric, acolo unde îi este locul.
Cineva vine cu bazaconii ºi noi le ascultãm !
- De ce þi-ai schimpat votul ? - Nu el ºi-a schimbat. Eu am fãcut-o.
- Grozav. - ªtiam eu.
- Vreþi sã vã spun de ce ? - Nu, eu nu vreau sã ºtiu.
Oricum, eu vã spun.
- Trebuie sã-l acultãm ? - Omul vrea sã vorbeascã.
Mulþumesc. Acest domn ne-a înfruntat de unul singur.
N-a pretins cã bãiatul nu-i vinovat. Doar cã nu este convins de asta.
Nu-i uºor sã te expui batjocurii celorlaþi.
A mizat pe câºtigarea unui susþinãtor ºi m-am alãturat lui.
Îi respect argumentele. Probabil cã acuzatul este vinovat.
Vreau sã mai aud argumente. Votul este de zece contra doi. Vorbesc eu, acum !
- N-ai voie sã pleci. - N-aude. N-a auzit niciodatã.
Sã ne aºezãm.
- Continuãm ? - N-ar strica sã luãm o pauzã.
E cineva înãutru. Ar trebui sã-l aºteptãm.
S-ar spune cã suntem þintuiþi aici.
Nu mã prea aºteptam la povestea cu bãtrânul.
Aº vrea sã gãsesc un argument ca sã încheiem afacerea.
În publicitate... V-am spus cã lucrez la o agenþie ?
Acolo lucreazã oameni cam ciudaþi. Nu chiar ciudaþi.
Au un fel al lor de a spune lucrurilor pe nume.
Cred cã la fel este ºi în domeniul d-tale, nu ?
- Cu ce te ocupi ? - Sunt ceasornicar.
Adevãrat ? Cred cã cei mai buni ceasornicari sunt în Europa.
Nu conteazã. La agenþie, când ajungem într-un asemenea impas...
Îi spuneam cã atunci când ajungem la agenþie în asemenea impas,
existã mereu persoane care vin cu câte o idee. Asta mã omoarã.
E bizar modul în care îºi preced ideea cu o frazã.
E pildã, un ºef de publicitate se ridicã ºi spune:
"Mi-a venit o idee. Sã înãlþãm un balon ºi sã vedem dacã-l salutã cineva."
E o tâmpenie, dar e amuzant.
M-am cam aprins puþin.
N-am vrut sã fiu nepoliticos.
Mã bucur cã nu eºti genul care pune totul la suflet.
Nu ºtiu ce are ventilatorul. Nu pot sã-l pornesc.
- Lucrezi în vânzãri ? - Sunt arhitect.
ªtii ce înseamnã "Vânzare prin reclamã persuasivã" ?
Ei bine, dumneata ai reuºit, crede-mã.
Eu abordez altã tehnicã.
Râsete, bãuturã, glume, chiþibuºuri, pricepi ?
Atinge-i la punctul nevralgic. Asta e deviza mea.
Anul trecut, am câºtigat 27 000 de dolari, vânzând marmeladã.
Nu-i rãu. Þinând cont cã e vorba de marmeladã.
De ce procedezi aºa ? Te amuzã ?
Sau te-a lovit careva la bibilicã ºi nu þi-ai revenit ?
S-ar putea.
Voi, fãcãtorii-de-bine, sunteþi la fel. Vã cãºunã pe câte vreun ratat.
De ce mai pierzi vremea ?
De ce nu donezi cinci dolari pentru cauzã ? Poate te simþi mai bine.
Puºtiul e vinovat, amice.
E limpede ca lumina zilei.
Atunci, de ce ne mai faci sã ne pierdem vremea ?
O sã ne rãcim gura de pomanã.
Ce mai coteazã dacã o faci aici sau la meci ?
Nu conteazã, prietene. Nu conteazã deloc.
- Frumoasã gaºcã. - Sunt la fel ca toatã lumea.
Ce zi criminalã !
- Crezi cã mai dureazã ? - Nu ºtiu.
Sigur e vinovat. N-am nicio îndoialã.
Pânã acum, trebuia sã terminãm.
Sã ºtii cã nu mã deranjeazã.
Treaba merge...
- Crezi cã e nevinovat ? - Nu ºtiu. S-ar putea.
Nu te cunosc, dar pariez cã nu te-ai înºelat niciodatã în viaþa d-tale.
Pierzi timpul de pomanã. Lasã lucrurile cum sunt.
Presupune cã ar fi procesul d-tale.
Nu prea sunt obiºnuit sã-mi dau cu presupusul. Sunt un simplu muncitor.
Presupunerile le face patronul meu. Dar am sã încerc.
Sã presupunem cã terminãm de vorbit, iar puºtiul chiar ºi-a înjunghiat tatãl.
Eºti gata ?
Îmi pare rãu, ochi albaºtri.
Sã ne ocupãm locurile.
Parcã am venit la dineu.
Sã trecem la treabã ! Cine vrea sã înceapã ?
- Eu. - Dã-i drumul.
Aºazã-te. Bãtrânul de dedesubt
spune cã l-a auzit pe puºti strigând, "Te omor".
O clipã mai târziu, a auzit un corp cãzând pe podea.
A fugit la uºã ºi l-a vãzut pe puºti ieºind în fugã din casã.
- Care e pãrerea dumitale ? - Mã întreb cât de limpede
a auzit vocea bãiatului prin plafon.
Fereastra era deschisã. La fel ºi cea de sus. Era cald.
E greu sã identifici un þipãt dintr-un alt apartament.
- La proces, a identificat glasul. - Femeia de vizavi
tocmai privea pe fereastrã ºi a vãzut crima.
- Nu este suficient ? - Nu este.
Ce pãrere aveþi de el. Parcã vorbeºti la pereþi.
Femeia spune cã a vãzut prin ferestrele trenului în miºcare.
Sunt ºase vagoane. A vãzut prin ultimele douã.
ªi-a reamintit ºi cele mai mici amãnunte. Cum argumentezi ?
Are cineva idee cât îi ia unui tren...
Nu ne jucãm aici.
L-aþi vãzut ?
- E sãrit. E sãrit de-a binelea. - Las-o baltã. Nu conteazã.
"Nu ne jucãm aici !" Cine se crede ?
ªtie cineva cât îi ia unui tren,
cu vitezã medie, sã treacã printr-un punct anume ?
- Ce legãturã are ? - Cât timp ?
- N-am idee. - D-ta ce crezi ?
Poate 10, 12 secunde.
Ai presupus bine. Altcineva ?
- Mi se pare corectã cifra. - Ne jucãm de-a ghicitul ?
- Ce pãrere ai ? - Zece secunde.
De acord. Unde vrei sã ajungi ?
ªase vagoane trec printr-un anume punct în zece secunde.
Sã zicem cã acel punct este fereastra deschisã de la camera crimei.
Aproape cã poþi atinge ºinele.
A mai locuit cineva lângã o cale feratã ?
Am zugrãvit un apartament aflat în vecinãtatea trenului aerian.
- A durat trei zile. - Cum a fost ? Era zgomot ?
Da. Ne tâmpiserãm cu toþii.
Eu am locuit într-un asemenea apartamet.
Cu fereastra deschisã, zgomotul este insuportabil.
- Nu-þi auzi nici gândurile. - Unde vrei sã ajungi ?
O clipã. Sã confruntãm douã dintre mãrturii.
Mai întâi, pe cea a bãtrânului de dedesubt.
Spune cã l-a auzit pe bãiat strigând: "Te omor"...
iar o fracþiune de secundã mai târziu, aude un corp cãzând la podea.
O secundã mai târziu, da ? În al doilea rând,
femeia de vizavi jurã cã a privit pe fereastrã
ºi a vãzut crima prin ultimele douã vagoane care treceau.
- Ce vrei sã ne spui ? - Numai o clipã.
Suntem de acord cã trenul trece printr-un punct dat în zece secunde.
Cum femeia a vãzut crima prin ultimele douã vagoane,
înseamnã cã trupul neînsufleþit a cãzut exact când trecea trenul.
Deci, trenul huruise prin dreptul ferestrei bãtrânului
timp de zece secunde înainte ca trupul sã cadã.
În zgomotul infernat al trenului, bãtrânul spune cã a auzit cadavrul
cãzând ºi pe bãiat strigând: "Te omor !".
Este imposibil.
- Bineînþeles cã l-a auzit. - Chiar crezi ?
Spune cã a strigat din toþi rãrunchii. Pe mine m-a convins.
În zgomotul acela, nu putea identifica vocea.
E vorba de câteva secunde ! Nimeni nu poate fi atât de precis.
Mãrturia care-l va duce la scaunul electric ar trebui sã fie foarte precisã.
- Nu cred cã a auzit vocea. - Probabil cã nu, în zgomotul acela.
- Ce tot îndrugaþi acolo ? - E limpede cã n-avea cum sã audã.
- A minþit ? Ce-ar fi câºtigat ? - Atenþie, poate.
Vii cu ideile tale stãlucite ! Dã-le la ziar ! Vei primi trei dolari pe fiecare !
De ce-i vorbeºti aºa ?
Nu trebuie sã te adresezi astfel unui bãtrân.
Fii mai respectuos, domnule.
Dacã-i mai vorbeºti aºa, te fac una cu pãmântul.
Continuã. Poþi sã spui ce doreºti. De ce crezi cã bãtrânul ar fi minþit ?
L-am privit îndelung. Haina îi era despicatã sub braþ.
Aþi bãgat de seamã ? Adicã, sã vii astfel la tribunal...
Era un om foarte bãtrân, cu haina ruptã,
care s-a apropiat foarte încet de barã.
Îºi târºâia piciorul stâng ºi încerca sã ascundã asta,
pentru cã îi era ruºine.
Cred cã-l cunosc mai bine ca oricine de aici.
Este un bãtrân retras, insignifiant ºi înspãimântat,
care, toatã viaþa lui, n-a valorat douã parale.
Cine i-ar fi recunoscut numele în ziar ? Nimeni nu-l conoaºte.
Nimeni nu-l remarcã.
Dupã 75 de ani, nimeni nu-i mai cere sfatul.
Domnilor, e lucru trist sã fii un neica-nimeni.
Un asemenea individ vrea sã fie remarcat, ascultat.
Mãcar o singurã datã în viaþã. E foarte important pentru el.
Este greu pentru el sã nu fie bãgat în seamã.
Ia ascultã ! Adicã a minþit doar ca sã se dea mare ?
Nu. El n-a vrut sã mintã.
Probabil a crezut cã a auzit acele cuvinte
ºi cã a recunoscut chipul bãiatului.
E cea mai mare gogoriþã pe care am auzit-o.
Cum poþi sã inventezi aºa ceva ? Ce ºtii dumneata ?
- Vrea cineva o pastilã de tuse ? - Aº lua eu una.
Tot nu pricep cum mai poate cineva crede cã e nevinovat.
Aº vrea sã vã mai spun ceva. Mulþumesc.
Am demonstrat cã bãtrânul nu putea auzi ameninþarea bãiatului.
- N-ai demonstrat nimic ! - Sã presupunem cã l-ar fi auzit.
De câte ori n-am rostit ºi noi aceste cuvinte ? Poate de mii de ori.
"Pentru asta, te omor, iubito". "Bãiete, dacã mai faci, te omor".
Asta nu înseamnã cã am omorât pe cineva.
Ce tot spui ? Fraza a fost: "Te omor".
Puºtiul a strigat cât l-a þinut gura. Sã nu-mi zici cã a spus-o la miºto.
- Cine spune asta, vorbeºte serios. - Nu sunt convins.
Acum câteva sãptãmâni, m-am certat cu un coleg.
M-a fãcut idiot, aºa cã am þipat la el.
Individul acesta încearcã sã vã convingã prostii !
Puºtiul a spus cã-l omoarã ºi asta a fãcut.
Dacã avea de gând sã-l omoare, ar mai fi strigat sã-l audã tot cartierul ?
Nu cred. E prea deºtept.
Deºtept ? Nici nu vorbi corect.
Nici n-a vorbit corect.
Domnule preºedinte. Vreau sã-mi schimb votul în "Nevinovat".
Ce sã faci !
- Ce-ai auzit. - Eºti convins ?
Da, sunt convins.
Votul e de nouã la trei pentru "Vinovat".
Asta pune capac la toate.
Pe ce vã bizuiþi ? Pe balivernele lui ?
Dacã scriai la vreo revistã poliþistã, te îmbogãþeai.
Nici mãcar avocatul lui nu i-a dat vreo ºansã !
S-a vãzut de la început ca avocatul lui ºtia cã-i vinovat.
Zãu, individul ãsta e o figurã.
Puºtiul a avut un avocat, aºa-i ? El a prezentat speþa, nu d-ta.
- De unde þi-au venit toate astea ? - Avocaþii nu sunt infailibil.
- Baltimore, te rog. - A fost numit din oficiu.
- ªi ce-are a face ? - Destule.
Poate nu voia sã preia acest caz.
E genul de caz din care nu câºtigi nimic, nici bani, nici glorie.
Nu-i prea încurajator pentru un tânãr avocat.
Ca sã câºtige ar fi trebuit sã creadã în nevinovãþia clientului sãu.
- Ei bine, n-a crezut. - Bineînþeles cã nu.
Cine sã-l creadã ? Poate maicã-sa.
Vedeþi cât e ceasul ? Ce Dumnezeu !
Scuzaþi-mã. Am fãcut câteva observaþii. ªi aº vrea sã subliniez unele lucruri.
Am ascultat cu mare atenþie.
Dumnealui a adus câteva argumente extrem de importante.
Din prezentarea de la proces, bãiatul pare vinovat, la suprafaþã.
- Dar în profunzime ? - Înceteazã ?
Vreau sã pun o întrebare.
Sã presupunem cã bãiatul a sãvârºit crima.
Asta s-a întâmplat la ora 00,10.
Cum a fost arestat ?
S-a întors acasã pe la ora trei,
ºi a fost prins de doi detectivi în holul clãdirii.
Întrebarea mea este: dacã ºi-ar fi ucis tatãl,
de ce s-a mai întors acasã, dupã trei ore?
Nu s-a temut cã ar fi putut fi arestat ?
A venit dupã cuþit. Nu-i indicat sã-þi laºi cuþitul în pieptul cuiva.
Da, mai ales în al pãrinþilor.
Nu gãsesc nimic de râs.
Bãiatul ºtia cã briceagul poate fi identificat.
Trebuia sã-l recupereze înaintea poliþiei.
Dacã ºtia cã poate fi identificat, de ce l-a mai lãsat acolo ?
Putem presupune cã a intrat în panicã ºi a fugit pentru cã-ºi ucisese tatãl.
ªi-a mai revenit ºi a realizat cã-ºi uitase cuþitul.
Depinde ce înþelegi prin "panicã".
Putea sã fie destul de calm sã ºteargã toate amprentele de pe cuþit.
Deci, unde a început panica ºi unde s-a sfârºit ?
Ai votat "Vinovat". Acum, de ce parte eºti ?
Nu vreau sã fiu nici de-o parte, nici de cealaltã.
- Pur ºi simplu, pun o întrebare. - Mi-a trecut doar prin minte, dar...
dacã aº fi comis eu crima, aº fi riscat ºi m-aº fi întors dupã cuþit.
Pariez cã s-a gândit cã nu-l vãzuse nimeni,
iar cadavrul n-ar fi fost descoperit pânã a doua zi.
La urma urmelor, era miezul nopþii.
A crezut cã totul va fi descoperit abia a doua zi.
Pardon, aici voiam sã ajung.
Femeia de peste drum a mãrturisit cã dupã ce a vãzut crima,
adicã dupã ce a trecut trenul,
a þipat ºi s-a dus sã sune la poliþie.
Cu siguranþã, bãiatul a auzit-o. ªtia cã cineva îl vãzuse.
Ce nu înþeleg e de ce s-a mai întors.
Doi, dacã l-a auzit, n-a fãcut legãtura cu fapta sa.
Locuieºte într-un cartier în care strigãtele sunt ceva comun.
Poftim, þi-a rãspuns.
Tot ce se poate. E posibil ca bãiatul sã-ºi fi ucis tatãl.
N-a auzit strigãtul, a fugit cuprins de panicã,
s-a liniºtit, s-a întors dupã cuþit ºi a fost arestat.
Poate cã aºa s-au petrecut lucrurile, dar poate cã nu !
Nimic nu garanteazã cã a comis o crimã.
Cum aºa ? Nu l-a vãzut bãtrânul fugind ?
Rãstãlmãceºte faptele !
L-a vãzut sau nu fugind din casã la 00,10 ?
Da sau nu ?
- A spus cã l-a vãzut. - Ce spuneþi de asta ?
- Martorii se pot înºela. - Bineînþeles, cã vrei d-ta sau el.
- Nu mai þipa ! - N-ar strica sã þipãm puþin.
Oamenii ãºtia vorbesc fãrã noimã. Ba au auzit strigãtul, ba nu !
Ce mai conteazã ? Vã pierdeþi în amãnunte.
- Uitaþi ce este mai important. - Cer sã se mai voteze o datã.
- Acum vorbesc eu ! - Sã mai votãm o datã.
Fiecare la locul lui.
N-am mai vãzut atâta pierdere de timp pentru nimic.
Dureazã numai o secundã.
Cea mai rapidã metodã e sã aflãm cine voteazã "Nevinovat".
Cine e pentru "Nevinovat" sã ridice mâna.
La fel. Unu, doi, trei "Nevinovat". Nouã "Vinovat".
ªi acum ? O lãlãim aºa pânã marþea viitoare. Unde o sã ajungem ?
Scuzaþi-mã. Votez "Nevinovat".
O sã ne tâmpim de tot, aici.
Puºtiul e vinovat. De ce nu dãm crezare faptelor ?
- Spune-le ! Totul e o glumã. - Votul e opt la patru pentru "Vinovat".
Ce-i asta, "Sãptãmâna fraþilor defavorizaþi" ?
Vreau sã-mi spui de ce þi-ai schimbat votul. Dã-mi motive.
Nu trebuie sã-mi justific hotãrârea. Am avut un motiv întemeiat.
Ce motiv întemeiat ? Vorbe goale. Priveºte aici.
Puºtiul pe care l-ai gãsit nevinovat a fost vãzut înfigând asta în taicã-su !
Ce pãrere ai, dle Motiv Întemeiat ?
Nu acela e cuþitul, ai uitat ?
- Grozav. - Ascultaþi, e nebunie curatã.
Ce sã mai credem ? Nãscociþi tot felul de poveºti.
Un tip ca ãsta, dacã stãtea lângã ring la meciul Dempsey - Firpo,
v-ar fi fãcut sã credeþi cã...
Ascultã. Dar bãtrânul ?
Vrei sã credem cã nu l-a vãzut coborând scãrile
ºi ieºind pe uºã la 15 secunde dupã crimã ?
A spus-o doar ca sã se dea mare ?
- Care e ºmecheria ? - Aºteaptã.
Iar vorbeºte suporterul lui Baltimore.
ªi iar rateazã baza.
Ascultã. Bãtrânul a spus cã a fugit la uºã ?
Ce conteazã ? A ajuns la uºã, da ?
- Aºteaptã... - A spus cã a fugit. ªi-l cred.
Nu mai þin minte ce a spus, dar nu vãd cum ar fi putut alerga.
A spus cã s-a deplasat din dormitor la uºa de la intrare. Nu-i suficient ?
- Unde era dormitorul ? - La capãtul culoarului.
Ce, nu mai þii minte ?
Nu. Vreau sã vãd planul apartamentului.
De ce n-am relua tot procesul ?
Cum se face cã doar dumneata vrei sã vezi obiectele probatorii ?
- Pe asta vreau sã-l vãd ºi eu. - Eu vreau sã nu ne mai pierdem vremea.
Dacã vrei sã reiei idioþenia cu cadavrul...
Nu, dar vreau sã ºtiu dacã un bãtrân, care abia-ºi târãºte un picior,
poate ajunge la uºã în 15 secunde.
- Douãzeci. - A spus 15.
- A spus 20. De ce denaturezi faptele ? - A spus 15.
De unde ºtia cât dureazã 15 secunde ? Nu poþi judeca asta !
- A spus 15 secunde. Era sigur. - Era un babalâc.
Era dus cu capul. Cum putea sã fie sigur de ceva ?
Nu ºtiu ce vrei sã demonstrezi. A spus cã l-a vãzut pe bãiat fugind.
Sã vedem dacã se confirmã.
Dupã ce a auzit cadavrul cãzând, a fugit la uºa de la intrare.
A auzit uºa de sus deschizându-se ºi paºi coborând în grabã.
A spus cã a ajuns la uºa lui cam în 15 secunde.
Dacã ucigaºul a fugit imediat...
- Poate cã n-a fugit imediat. - Bãtrânul aºa a spus.
Vrei sã despici firul în patru.
De ce nu te potoleºti cu miºtoul ?
Pentru cei trei dolari pe zi, ai fi în stare sã asculþi orice.
Acesta este apartamentul.
Apartamentul bãtrânului este dedesubt, identic cu acesta.
Aici e trenul, dormitorul, sufrageria, baia, coridorul, scãrile.
Bãtrânul era în aceastã încãpere.
A spus cã a trecut de uºã, a mers pe coridor,
a deschis uºa de la intrare ºi l-a vãzut pe puºti coborând scãrile.
- Am dreptate, pânã acum ? - Asta-i povestea, pentru a 19 oarã.
La 15 secunde dupã ce cadavrul a cãzut.
- Corect. - Acum, sã vedem.
Sunt patru metri de la pat la uºã. Culoarul are 13 metri.
Ar fi trebuit sã strãbatã 4 m, sã deschidã uºa de la dormitor,
sã meargã 13 m pe culoar, sã deschidã uºa. Totul în 15 secunde.
- Credeþi cã a fost în stare ? - Sigur cã da.
Se deplaseazã încet. Ca sã ajungã la barã, a trebuit ajutat.
Ai lãsat impresia unei distanþe lungi.
Pentru un bãtrân care a suferit un atac de apoplexie, este.
Ce vrei sã faci ?
- Vreau sã încerc. - Ce vrei sã încerci ?
- De ce n-a amintit avocatul lui de asta ? - Poate cã nu s-a gândit.
Cum adicã ? Crezi cã e idiot ? E ceva evident.
- D-ta te-ai gândit ? - N-are importanþã.
N-a spus nimic, pentru cã ºtia cã-i face rãu clientului sãu.
Poate cã n-a vrut sã punã la grea încercare un bãtrân.
Nu dã bine la juriu. Mulþi avocaþi evitã asta.
- Atunci, e o lichea ? - Asta mã întrebam ºi eu.
Dã-mi scaunul, te rog. Cele douã scaune reprezintã patul.
Am mãsurat 4 m de acolo. Aici e uºa de la dormitor.
E o idioþenie. Nu poþi sã recreezi scena.
Culoarul are 13 m. Voi merge pânã la perete ºi înapoi.
De ce ne faci sã pierdem vremea ?
Ai fost de acord cã i-a luat doar 15 secunde. Putem pierde atâta timp.
- Înceteazã. - Bine, ucigaºule. Da.
Vrei sã marchezi uºa din faþã ? Era încuiatã cu lanþul.
- Cine are ceas cu secundar ? - Eu.
Loveºte cu piciorul în podea. Va imita cãderea cãdavrului.
Cronometreazã de atunci.
- Jucãm ºarade ? - Haide, ce mai aºtepþi ?
Aºtept ca secundarul sã ajungã la 60.
Mai repede. Bãtrânul merge de douã ori mai rapid.
Dacã vreþi, am sã merg mai repede.
- Lanþ. Uºã. Stop. - E în regulã.
Cât a durat ?
Exact 41 de secunde.
Iatã ce cred cã s-a întâmplat: bãtrânul a auzit cearta dintre cei doi,
în urmã cu câteva ore.
Din pat, a auzit un trup cãzând,
strigãtul femeii de peste drum, a mers la uºã cât a putut de repede,
a auzit pe cineva fugind ºi a crezut ce era bãiatul.
- Cred cã este posibil. - "A crezut" ?
Am vãzut multã ticãloºenie în viaþa mea,
dar aceastã demonstraþie le-a întrecut pe toate.
Le plângi de milã vagabonzilor ºi nedreptãþilor.
Torni numai baliverne. Încerci sã convingi toate babele astea.
Pe mine nu m-ai convins. Mi-a ajuns.
Ce-i cu voi, oameni buni ? ªtiþi foarte bine cã e vinovat. Trebuie sã ardã !
Vã scapã printre degete !
"Vã scapã printre degete" ? Eºti cãlãul lui ?
Sunt unul dintre ei !
- Poate vrei sã tragi heblul. - Pentru el, fii sigur ca aº face-o.
Te compãtimesc. Cum te-ai simþi dacã ai trage d-ta heblul ?
De când ai sosit, ai acþionat ca un justiþiar public.
Nu din cauza pobelor vrei sã-l vezi condamnat la moarte.
Eºti un sadic.
Daþi-mi drumul ! Îl omor !
Nu vorbeºti serios când spui cã vrei sã mã omori, nu-i aºa ?
S-a întâmplat ceva, domnilor ? Am auzit gãlãgie.
Nu. Totul e în regulã. Mici discuþii amicale.
Am teminat cu planul. Poþi sã-l iei, dacã vrei.
Ce vã zgâiþi ?
- Cineva trebuie sã înceapã. - Mã scuzaþi.
"Mã scuzaþi". Ce eºti aºa politicos ?
Pentru acelaºi motiv pentru care d-ta nu eºti. Aºa am fost crescut.
Toatã aceastã ceartã... N-am venit aici sã ne certãm.
Avem o responsabilitate.
Mereu m-am gândit cã este un fapt remarcabil pentru democraþie.
Cã suntem...
Cum se spune ? "Convocaþi"...
cã am fost convocaþi prin curier sã venim aici
ca sã hotãrâm vinovãþia sau nevinovãþia unei persoane...
de care n-am mai auzit pânã acum.
N-avem nimic de câºtigat sau de pierdut prin... verdictul nostru.
Acesta este unul din motivele pentru care alcãtuim o forþã.
Sã nu transformãm totul într-o chestiune personalã.
Dacã nu mai are nimeni nimic de spus, am eu o idee genialã.
Sã aruncãm nada ºi sã vedem dacã picã ceva.
- "Dacã picã ceva" ? - Da. Puºtiul...
Priviþi cum s-a întunecat. Pariez cã o sã fie furtunã.
Ce caniculã.
- Iartã-mã, dar nu transpiri niciodatã ? - Nu, niciodatã.
Mã întrebam...
dacã n-ar fi mai bine sã mai votãm o datã.
Grozav. Apoi, punem de-un dans ºi ceva rãcoritor.
- D-le preºedinte ? - Sunt de acord.
E cineva împotrivã ?
- Haide. - Scuze.
Propun un vot deschis. Sã vedem cum stã fiecare.
Mi se pare corect. Obiecþii ?
Voi striga numãrul de ordine din juriu. Unu.
Eu eram. Votez "Vinovat".
- Doi ? - Nevinovat.
- Numãrul trei ? - Vinovat.
Numãrul patru ?
Vinovat.
- Numãrul cinci ? - Nevinovat.
- Numãrul ºase ? - Nevinovat.
Numãrul ºapte ?
Vinovat.
- Numãrul opt ? - Nevinovat.
- Numãrul nouã ? - Nevinovat.
- Numãrul zece ? - Vinovat.
- Numãrul unsprezece ? - Nevinovat.
Numãrul doisprezece ?
Vinovat.
Votul este acum de ºase la ºase.
ªi o sã intrãm în prelungiri.
ªase la ºase. Unii de aici s-au þãcãnit. Un copil de teapa lui.
Nu cred cã are vreo importanþã ce fel de copil este.
Faptele determinã speþa.
Mi s-a acrit de fapte. Le poþi învârti pe degete cum vrei.
Exact asta încearcã sã spunã ºi dumnealui.
Urlã cât te þine gurã...
De-aº fi cu câºiva ani mai tânãr. Individul acestã mã...
- E foarte cald aici, nu-i aºa ? - Vreþi puþinã apã ?
Nu, mulþumesc.
- O sã plouã. - Cum ai ajuns la asta ?
- De ce þi-ai schimbat votul ? - Am avut o îndoialã.
- N-ai avut niciun argument. - Nu-i adevãrat.
N-au ieºit la ivealã o mulþime de detalii.
- Baftã. - Eºti de aceeaºi teapã cu ei.
Gândeºti prea mult. Te abureºti.
- Pricepi ? - N-ai niciun drept sã...
Gurã spartã.
Uite cum toarnã !
Îmi aminteºte de o furtunã...
De când ? Din noiembrie ? Nu mai ºtiu.
Ne-a prins o furtunã ca asta. Era chiar în toiul meciului.
Conduceam cu ºapte la ºase... Tocmai repuseserãm balonul.
Înaintarea, aici, o deschidere, acolo. Apãrarea, aici. O aruncare peste...
ªi...
Îl aveam pu puºtiul acela, Slattery.
Era ca un bou. Un bou adevãrat.
Aº mai fi vrut sã mai am unul ca el.
Am uitat sã-þi spun. Sunt antrenor secund la Liceul Andrew J. McCorkle.
Asta e în Queens.
Oricum... începuserãm sã atacãm.
Apãrarea lor era îngenuncheatã.
ªi, deodatã, a început sã toarne cu gãleata. Ca acum.
A fost crimã curatã, înþelegi ?
Îþi jur, mi-a venit sã urlu. Nu ne mai puteam miºca.
Ce-i cu ventilatorul ãsta ? De ce...
Cred cã era pe acelaºi întrerupãtor cu lumina.
E deja mult mai bine.
Da.
E mai bine.
Douã puncte.
Aþi fost vreodatã pe Garden ?
Eºti de-a dreptul deplasat.
Iartã-mã... Înþelegi ?
Scuzã-mã.
Ce zici de asta ? Suntem jumi-juma. Nu te mirã ?
Ba da.
Dar cu povestea cealaltã, când lunganul de colo -
cum l-o fi chemând - a încercat sã mã întãrâte?
Nu dovedeºte nimic. Sunt un tip puþin cam irascibil.
De ce sã mã facã justiþiar public sau sadic ?
Fiecãruia poate sã-i sarã þandãra.
A înercat sã mã întãrâte.
A fãcut o treabã foarte bunã.
Aºa, n-ajungem la niciun rezultat.
Am sã merg sã le spun cã juriul este prea divizat.
- N-are rost s-o mai lungim. - Sunt de acord.
Puºtiul sã-ºi încerce norocul cu alþi 12 bãieþi.
Nu cred cã judecãtorul va fi de acord.
- Suntem de prea mult timp aici. - Hai sã vedem.
- Eu nu sunt pentru aceastã variantã. - Ascultã.
În faþa altui juriu, puºtiul n-ar mai avea nicio ºansã.
Suntem în impas. Nimeni nu-ºi va mai schimba votul.
N-o mai exista ºi alt motiv de îndoialã ?
- Nu. - Scuzã-mã.
Poate nu înþelegi exact termenul "Motiv întemeiat".
Cum adicã, nu înþeleg ?
Ce ziceþi de el ?
Sunt toþi o apã ºi-un pãmânt. Vin aici sã-ºi salveze pielea,
ºi înainte sã-ºi tragã sufletul, ne învaþã pe noi meserie.
E arogant bãiatul.
Bine. Sã încercãm ca douã minute sã nu ne mai certãm.
Cine are de spus ceva constructiv ?
Aº spune eu ceva, dacã n-aveþi nimic împotrivã.
Banca acuzãrii a insistat asupra faptului cã bãiatul a afirmat
cã, în momentul crimei, se afla la cinema
ºi cã nu-ºi mai amintea numele filmului ºi al actorilor.
Dânsul a subliniat-o de mai multe ori.
Aºa este. Era singurul alibi pe care ni l-a putut oferi
ºi n-a reuºit sã ne dea amãnunte.
În locul lui, crezi cã d-ta þi-ai putea aminti detalii,
dupã ce ai fost bãtut de tatãl d-tale ?
Aºa cred, dacã ar exista amãnunte deosebite.
Bãiatul nu ºi-a amintit filmul, pentru cã n-a fost acolo.
Potrivit mãrturiei poliþiei, bãiatul a fost interogat
de inspectori în bucãtarie,
în timp ce cadavrul tatãlui sãu zãcea pe podeaua din dormitor.
În aceste împrejurãri, crezi cã þi-ai mai aminti ?
- Da. - Într-o asemenea stare de ºoc ?
- Într-o asemenea stare de ºoc. - La proces, ºi-a amintit totul.
Da. Avocatul sãu s-a strãduit mult s-o sublinieze.
A avut trei luni la dispoziþie sã le memoreze.
Nu-i greu pentru un avocat sã afle ce film a rulat la o anumitã datã.
Cred cã declaraþia fãcutã poliþiºtilor în noaptea crimei,
când nu ºi-a amintit numele filmului, a fost cea corectã,
în stare de ºoc sau nu.
Aº vrea sã te întreb ceva personal.
- Întreabã-mã. - Unde ai fost asearã ?
- Acasã. - Dar cu o searã înainte ?
- Ce înseamnã asta ? - E în regulã.
Am plecat de la birou la 20,30 ºi am mers direct acasã sã mã culc.
- Dar cu o searã înainte de asta ? - Marþi seara, am fost la bridge.
- La o partidã de bridge. - Dar luni seara ?
Sã mã anunþi când ajungi la Revelionul 1954.
Luni seara ?
Am fost cu soþia la cinema.
- Ce aþi vãzut ? - Cercul purpuriu. Un film poliþist.
ªi al doilea film ?
Îþi spun imediat... Stimata doamnã...
într-un fel...
Doamna Bainbridge. Stimata doamnã Bainbridge.
L-am vãzut ºi eu. Îi spune Nemaipomenita doamnã Bainbridge.
Da. Nemaipomenita doamnã Bainbridge. Cred cã aºa este.
Cine a jucat în Nemaipomenita doamnã Bainbridge ?
Barbara Long, cred.
O ºatenã foarte frumoasã.
- "Ling" sau "Long", ceva de genul acesta. - ªi altcineva ?
N-am mai auzit de ei. Era un film de mâna a doua,
cu necunoscuþi...
ªi nu te aflai în stare de ºoc, nu-i aºa ?
Deloc.
- A fost o bunã demonstraþie. - Foarte bunã !
Poþi sã urli la lunã cât vrei.
Bãiatul e vinovat, ºi basta. Mã înþelegi, amice ?
- Mai ai pastile de tuse ? - S-au terminat, amice.
Dumnezeule, ce ploaie. S-a dus meciul tãu de baseball.
E doar o aversã. În plus, se joacã pe teren acoperit.
Pot sã vãd o clipã cuþitul, vã rog ?
Încã suntem ºase la ºase. Cine vine cu o propunere ?
E ºase ºi cinci. Sã luãm cina !
De ce sã n-aºteptãm pânã la ºapte ? Mai câºtigãm o orã.
Sunt de acord.
Aº vrea sã spun ceva.
Ceva ce mã frãmântã. ªi dacã tot suntem în impas...
E în legãturã cu rana ºi unghiul sub care a fost împlântat cuþitul.
Nu începe din nou. S-a tot bãtut monedã pe asta.
ªtiu, dar nu sunt de acord.
Bãiatul are 1,70 m, iar taicã-su, 1,88. Este o diferenþã de 18 cm.
E greu sã înfigi cuþitul de sus în jos, în cineva mai înalt ca tine.
Ia dã-mi-l.
Îþi fac eu o demonstraþie. Sã se ridice cineva.
Priviþi, n-o fac a doua oarã. Am sã mã las cu 15-20 cm mai jos.
- Cam aºa. Poate mai jos. - Bine, mai jos.
- Nimeni nu va fi rãnit, da ? - Da. Nimeni nu va pãþi nimic.
Eu aºa aº înjunghia pe cineva mai înalt ca mine.
Priviþi unghiul, În jos ºi adânc.
Aºa a fost înjunghiat. Spuneþi-mi cã mã înºel.
- În jos ºi adânc. - Staþi puþin. Dã-mi-l, te rog.
Urãsc chestiile astea. Ai vãzut vreo încãierare cu cuþitele ?
- Dumneata ? - Nu.
A mai vãzut cineva o încãierare cu cuþitele ?
Ei bine, eu am vãzut. Peste drum de casa mea, pe maidanul din spate...
La mine în cartier, se poartã bricegele.
Ciudat cã nu m-am gândit pânã acum. Încerci sã uiþi aºa ceva.
- Cum foloseºti un asemenea briceag ? - În niciun caz, aºa.
Vezi ? Pierzi vremea ca sã-i schimbi poziþia în mânã.
Uite aºa. De jos.
Cine e obiºnuit cu aºa ceva, nu-l va folosi niciodatã altfel.
- Eºti sigur ? - Da.
De aceea sunt fabricate ca sã se dischidã aºa.
Bãiatul mânuia bine cuþitul ?
Crezi cã el ºi-a rãnit tatãl ?
Nu, dupã cât de bine mânuia cuþitul. Ar fi lovit de jos în sus.
- De unde ºtii ? Ai fost de faþã ? - Nu. Nimeni n-a fost de faþã.
De ce ne vinzi gogoriþele astea ? Eu unul, nu te cred.
N-ai de unde ºti ce fel de ranã ar fi provocat puºtiul,
doar cã ºtia sã mânuiascã cuþitul.
- Care e pãrerea d-tale ? - Nu ºtiu.
- Cum adicã nu ºtii ? - Nu ºtiu.
Dar dumneata ?
Nu ºtiu ce pãrere au ceilalþi, dar eu m-am sãturat de tot circul ãsta.
N-ajungem la niciun rezultat. Aºã cã am s-o las moartã.
- Îmi schimb votul în "Nevinovat". - Ce faci ?
Ce-ai auzit. Mi-a ajuns.
Ce rãspuns e ãsta ?
Ascultã, vezi-þi de d-ta ?
- Pricepi ? - Are dreptate.
Ãsta nu este un rãspuns.
Ce neam de om eºti ?
Ai votat "Vinovat", ca toatã lumea,
doar pentru cã te ard în buzunar niºte bilete de baseball.
Acum îþi schimbi votul doar pentru cã te-ai sãturat de toate astea ?
Ascultã, amice...
Cine te-a învãþat sã te joci aºa cu viaþa unui om ?
- Chiar nu-þi pasã... - Ia ascultã !
- Cum îmi vorbeºti aºa ? - Pur ºi simplu.
Dacã vrei sã votezi "Nevinovat", fã-o din convingerea
cã este nevinovat, nu pentru cã te-ai sãturat.
Dacã simþi cã e nevinovat, voteazã ca artare.
N-ai sânge în tine sã faci ceea ce simþi cã este drept ?
- Ascultã... - Vinovat sau nevinovat ?
- Þi-am spus. Nevinovat. - De ce ?
- Nu sunt obligat sã... - Ba da. Spune. De ce ?
Pentru cã nu cred cã este vinovat.
- Vreau sã mai votãm o datã. - Se solicitã încã o votare.
Cel mai repede e prin ridicarea mâinii. Obiecþii ?
Sã ridice mâna cine e pentru "Nevinovat".
Unu, doi, trei...
patru, cinci, ºase, ºapte...
opt...
nouã.
Sã ridice mâna cine este pentru "Vinovat".
Unu, doi, trei.
Votul este de nouã la trei pentru a fi achitat.
Nu vã înþeleg.
Toate farafastâcurile astea nu fac doi bani.
L-aþi vãzut la fel ca ºi mine.
Doar nu credeþi în balivernele cu pierdutul cuþitului
ºi cu mersul la cinema ?
Ãºtia mint de îngheaþã apele. O au în sânge.
Ce mama dracu' ! Sã vã spun eu ? Ãºtia nu ºtiu ce este adevãrul.
Vã spun eu. Îþi iau gâtul din te miri ce.
Nu, domnule. Se îmbatã.
Beau ca porcii.
ªi zbang, o mai mierleºte unul cu buzunar în el.
Nu-i învinuieºte nimeni. Aºa e firea lor. Pricepeþi ? Sunt violenþi.
Unde te cari ? Pentru ei, viaþa omului nu valoreazã ca la noi.
Se aprind repede ºi sar mereu la bãtaie.
Iar dacã e sã moarã cineva, asta e. Nu-i intereseazã.
Desigur, mai sunt ºi oameni de ispravã printre ei.
Sunt primul care o recunoaºte. Cunosc vreo doi cumsecade, dar sunt excepþii.
Majoritatea, n-au sentimente. Nu-s în stare de nimic.
Ce se petrece aici ?
Încerc sã vã spun cã faceþi o mare greºealã.
Bãiatul minte. ªtiu asta. Îi cunosc bine.
Ascultaþi-mã. Nu fac douã parale. Niciunul nu e bun de ceva.
Ce se întâmplã aici ?
V-o spun din suflet, iar voi...
Ascultaþi la mine.
Puºtiul pe care-l judecãm. Genul ãsta de om...
Chiar nu-i cunoaºteþi ?
Sunt un pericol.
Sunt oameni periculoºi.
Sunt sãlbatici.
Ascultaþi-mã.
Te-am ascultat. Stai jos ºi taci din gurã, de-acum în colo.
Credeþi-mã.
În situaþii ca acestea, e greu sã uiþi ce þi s-a întâmplat cândva.
Oricât ai vrea sã uiþi, rãnile acestea ascund adevãrul.
Nu deþin adevãrul.
Nu cred cã-l deþine cineva.
Nouã dintre noi înclinã sã creadã cã inculpatul este nevinovat.
Dar e doar un joc al probabilitãþilor. Poate cã ne înºelãm.
S-ar putea sã fie vinovat. Nimeni nu ºtie cu adevãrat.
Dar avem un motiv întemeiat de îndoialã asupta nevinovãþiei.
Un lucru extrem de valoros în sistemul nostru juridic.
Niciun juriu nu poate declara pe cineva vinovat fãrã sã aibã o certitudine.
Noi, cei nouã, nu ºtim de ce sunt ceilalþi trei convinþi de nevinovãþia lui.
- Poate ne explicaþi dvs. - Voi încerca eu.
Aþi fãcut câteva observaþii pertinente, dar eu tot cred cã este vinovat.
Am douã motive. Primul: mãrturia femei de vizavi,
care, de fapt, a vãzut comiterea crimei.
Este cea mai importantã mãrturie.
ªi al doilea: faptul cã ea a descris omorul spunând
cã l-a vãzut pe bãiat ridicând braþul ºi lovindu-ºi tatãl.
- L-a vãzut. În sensul rãu. - E cât se poate de adevãrat.
Sã discutãm puþin despre femeie.
A afirmat cã s-a dus la culcare pe la 11 seara.
Patul era chiar lângã fereastrã ºi putea sã priveascã culcatã
direct în camera bãiatului, aflatã peste drum.
S-a tot perpelit vreo orã, neputând sã adoarmã.
În cele din urmã, s-a întors cu faþa la geam, pe la 12 ºi zece,
ºi atunci a vãzut crima prin geamurile trenului care tocmai trecea.
A spus cã, imediat dupã crimã, lumina s-a stins,
dar cã, mai înainte, l-a vãzut bine pe bãiat omorându-ºi tatãl.
Dupã pãrerea mea, este o mãrturie fãrã drept de apel.
- Asta-i toatã problema. - Ce pãrere ai ?
Dar dumneata ?
Nu ºtiu. E greu sã discerni în faþa atâtor mãrturii. Este complicat.
Sincer sã fiu, nu ºtiu de ce aþi votat pentru achitarea lui.
- Nu-i uºor sã triezi toate mãrturiile. - Poþi sã faci ceva pe ele !
Femeia l-a vãzut. Ce vrei mai mult ?
- Poate... - Sã mai votãm o datã.
Este solicitatã încã o votare. E cineva împotrivã ?
Bine. Îmi schimb votul. Este vinovat.
Altcineva ? Votul este de opt la patru.
De ce acest singur vot e aºa o mare victorie pentru d-ta ?
Am sã merg la judecãtor ºi am sã spun cã juriul este divizat.
Ce spuneþi ? Vreau sã aud argumente.
D-ta eºti primul susþinãtor al acestei cauze. Ce spui ?
- Sã mai recapitulãm o datã faptele. - Am fãcut-o deja.
Tipul acesta sare de colo, colo, ca o minge de tenis.
Nu trebuie sã fii nesuferit. Parcã ai fi la o competiþie.
Poate ar trebui sã ne stabilim ºi o limitã de timp.
Da. Sã jucãm mingea de meci.
Este ºase ºi un sfert. Cineva a amintit de ora ºapte.
Cred cã este momentul sã stabilim dacã juriul e divizat sau nu.
- Nu te simþi bine ? - Mã simt perfect, mulþumesc.
Cred cã ºapte e o orã rezonabilã...
Te-am întrebat pentru cã te-ai frecat la nas...
Iartã-mã cã te-am întrerupt,
dar ai fãcut un gest care mi-a amintit de ceva.
- Încerc sã ordonez puþin lucrurile. - Este ceva important.
Mulþumesc. Deci... Mã scuzi cã te-am întrerupt,
dar de ce þi-ai frecat nasul aºa ?
Înceteazã.
Acum discut cu domnul de lângã d-ta.
Deci, de ce þi-ai frecat nasul în acest fel ?
Dacã te intereseazã, am fãcut-o pentru cã mã deranja puþin.
Îmi pare rãu. Din cauza ochelarilor ?
Da. Acum putem continua cu altceva ?
Ochelarii v-au lãsat douã urme la rãdãcina nasului.
N-am remarcat pânã acum. Cred cã este neplãcut.
Este foarte neplãcut.
N-am ºtiut. Eu n-am purtat niciodatã ochelari.
Vrei sã nu mai faci pe opticianul ?
Femeia care a mãrturisit cã a vãzut crima
avea aceleaºi semne la rãdãcina nasului.
Mãi, sã fie ! Are dreptate.
Vã rog. Acordaþi-mi un minut, ºi am sã termin.
Nu ºtiu dacã a mai remarcat cineva acest lucru la ea.
Nici eu nu m-am gândit atunci la asta, dar acum îmi revine în minte chipul ei.
Avea aceleaºi semne. La proces, se tot freca la nas.
Are dreptate. A facut-o de multe ori.
Femeia are în jur de 45 de ani.
Se strãduia teribil sã arate de 35.
Era prima ei apariþie publicã. Mult fard. Pãrul vopsit.
Era îmbrãcatã foarte tinereºte.
Fãrã ochelari. Femeile procedeazã adesea aºa.
Vã puteþi imagina ºi singuri.
Cum adicã "Fãrã ochelari" ? De unde ºtii cã poartã ochelari ?
- Doar pentru cã se freca la nas ? - Avea acele semne. Le-am vãzut ºi eu.
ªi ce dacã ?
- M-am sãturat de urletele d-tale. - Lasã-l în pace.
Are dreptate. Le-am vãzut ºi eu. Stãteam foarte aproape de ea.
Avea douã semne pe nas. Cum se numesc ?
ªi ce vrei sã spui cu asta ?
Avea pãrul vopsit, semne pe nas. ªi ce dacã ?
Semnele pot proveni de la altceva decât de la ochelari ?
Nu. Imposibil.
Eu n-am vãzut niciun semn !
Eu le-am vãzut. Ciudat, pânã acum, nu m-am gândit.
Avocatul de ce n-a spus nimic ?
Suntem 12 persoane care ne concentrãm asupra acestui caz.
Unsprezece dintre noi nu ne-am gândit.
Dar procurorul ? El n-ar fi observat ?
- ªi-a scris mãrturia fãrã ochelari ? - Nu cunoºti nicio femeie
care nu vrea sã poarte ochelari, doar ca sã nu-i stea rãu ?
În regulã. Avea semne pe nas. De la ochelari, da ?
Nu voia sã-i poarte pe stradã, ca sã arate superb.
Dar când a vãzut crima, era acasã, singurã.
ªi cu asta, basta.
- Porþi ochelarii în pat ? - Nu, nu-i port.
Nimeni nu poartã ochelari în pat.
De aici, putem trace concluzia cã nici ea nu-i purta în pat.
Se tot perpelea în pat, pentru cã nu putea adormi.
- De unde ºtii ? - Nu ºtiu. Presupun.
Presupun, de asemenea, cã nu ºi-a pus ocelarii sã priveascã pe geam.
A mãrturisit cã a vãzut crima chiar în clipa când a privit afarã.
Lumina era stinsã. N-a avut timp s-o aprindã.
Mai presupun ceva.
A fost onestã când a spus cã l-a vãzut pe bãiat sãvârºind crima.
A vãzut o imagine înceþoºatã.
De unde ºtii ce a vãzut ea ? El de unde ºtie toate astea ?
De unde ºtii ce ochelari poartã ? Poate sunt de soare ?
Poate era doar puþin presbitã. Ce ºtii dumneata ?
ªtiu cã în discuþie e capacitatea femeii de a vedea bine.
Trebuia sã identifice ceva de la 20 m, în toiul nopþii ºi fãrã ochelari.
Nu poþi trimite pe cineva la moarte, în urma unei asemenea mãrturii.
Nu mã lua cu de-astea.
- Nu crezi cã s-ar fi putut înºela ? - Nu.
- Nu este posibil ? - Nu, nu este posibil.
Este posibil ?
Nevinovat.
Crezi cã este vinovat ?
Eu cred cã este vinovat.
Dumneata ?
Am convingerea cã nu este vinovat.
- Ce-i cu dumneata ? - Acum am am un motiv temeinic.
Este unsprezece la unu.
Cum rãmâne cu toate dovezile ? Cu restul ?
Cuþitul ? Cu toatã povestea ?
Ai spus cã putem renunþa la toate mãrturiile.
Acum, ce facem ?
- Ai rãmas singur. - Nu mã intereseazã. E dreptul meu.
Este dreptul dumitale.
Ce vreþi de la mine ? Am spus cã e vinovat.
- Vrem sã auzim argumetele d-tale. - Vi le-am mai spus.
Nu ne-au convins. Vrem sã le auzim din nou.
Avem tot timpul în faþã.
Totul. Tot ce s-a petrecut în sala de judecatã îl incrimineazã.
Ce pãrere aveþi ? Credeþi cã sunt idiot ?
Cum rãmâne cu vecina care a auzit absolut totul.
Sau povestea cu cuþitul. Au gãsit unul identic ?
Bãtrânul l-a vãzut chiar pe scãri !
Ce conteazã câte secunde i-a luat ?
Absolut totul. Cuþitul i-a cãzut din buzunar.
Nu poþi demonstra cã n-a reuºit sã ajungã la uºã !
Puteþi ºontocãi cât vreþi prin camerã. Nu demonstraþi nimic !
Dar povestea cu trenul ºi cinematograful ?
Poveºti de adormit copiii.
Pariez pe 5.000 de dolari cã-mi amintesc filmele pe care le-am vãzut.
Vã spun, e... Tot ce s-a întâmplat a fost rãstãlmãcit.
Povestea cu ochelarii ? De unde ºtiþi cã nu-i avea la ochi ?
A jurat în faþa Curþii !
Dar cu ameninþarea puºtiului cum rãmâne ?
Am toate faptele trecute aici.
Poftim.
Asta-i tot ce s-a întâmplat.
Deci ?
Spuneþi ceva !
Sunteþi o adunãturã de milostiviþi.
N-o sã mã intimidaþi. Am dreptul la propia opinie.
Copii nerecunoscãtori. Te speteºti muncind pentru ei !
Nu este vinovat.
Nevinovat.
Am terminat.
Sincronizare: Driv3r @ www.titrãri.ro
- Cum te numeºti ? - Davis.
Numele meu este McCardle.
- Rãmâi cu bine. - Cu bine.
Traducerea ºi adaptarea Eugen Roºu