...fx i anden potens dx. Gør Percival færdig til næste gang.
I havde det i gymnasiet, men det skader ikke at friske det op.
Tak, Steven.
Jeg har skrevet en Fourier på tavlen og håber, at en af jer løser den.
Vedkommende, der gør det, vinder såvel min respekt som berømmelse-
- når deres indsats registreres i M.I.T. TECH.
Tidligere vindere er blevet Nobelpris- tagere, Fields-vindere, astrofysikere-
- og usle universitetslærere.
Har I spørgsmål, har Tom helt sikkert svarene.
- Hej, Will. - Davs.
- Jeg kom ikke på Cathy i aftes. - Hvorfor ikke?
Du, Cathy! Hvorfor vankede der ikke noget kæleri i aftes?
Rend mig, din irske hængerøv!
Som om jeg skulle spilde mit krudt på din lille dinglepik.
- Gå hjem og leg med dig selv. - Dingle, dingle!
Hun mangler en tand. Og har dårlig hud.
Desuden tager Morgan hende nok, og man kan ikke pule sin vens kone.
- Hvor skal du hen? - Hjem.
- Gu' skal du ej! Klokken er kun ti. - Jeg er træt.
"Irske hængerøv..." Jeg skal give dig irsk hængerøv.
- Du rammer mig! - Du dækker pladen!
Hvad vælger du?
- Jeg banker dig. - Kom bare an. Du dækker pladen!
Casey åbner et værtshus på Harvard i næste uge. Vi kører derop.
Vi kan tæve nogle af de kloge. Det er lige din stil.
Skal vi slås?
Professor Lambeau...
Jeg går på "Applied Theories"-holdet, og vi sidder oppe i fysikfløjen...
Det er lørdag! Men vi kan tage en drink i aften.
Vi er bare så spændte på at høre, hvem der har løst læresætningen.
Fantastisk. Hvem har lavet det?
- Jack? - Nej.
- Nemesh? - Niksen.
- Det er MacNamara. - Slå, knægt!
Sådan, Mac!
Scor to!
- Lækker røv i de stribede dernede. - Hvem er fyren?
- Det er ham den skide spagetti. - Kender du ham?
Carmine Scarpaglia. Han tævede mig altid i børnehaven.
- Lad os få noget mad. - Skal du ikke snakke med hende?
- Jeg kunne godt klare en whopper. - Vi går på "Kellys".
Nul, Morgan. Det er en omvej på et kvarter.
Jamen, dog! Et helt kvarter.
Dobbeltburger.
- Dobbeltburger! En dobbelt til mig... - Jeg ved, hvad du bestilte!
- Så hit med min mad! - Det er sgu mig, der har betalt.
- Hvor meget har du på dig? - Du ved, jeg er flad! Giv mig min mad!
Giv mig de småpenge du har nu. Så holder jeg din mad standby.
Du giver mig seks cent om dagen, så får du maden sidst på ugen.
Jeg er sgu ikke et socialkontor. Du må oprette en konto.
Ligesom når man køber en sofa.
Ligesom da din mor betalte ti dollars om dagen i et år for at få en sofa.
- Får jeg så den mad? - Æd din dobbeltburger!
Sæt lige farten ned.
- Hvad har vi? - Det ved jeg ikke endnu.
Han var i parken. Så kunne vi ligeså godt have tævet ham dengang.
- Hold din kæft. Du går med. - Gu' gør jeg ej. Jeg gør det ikke!
Du gør det, Morgan.
Er du ikke derude om to sekunder, får du en tur bagefter.
Du, Carmine! Det er mig. Kan du huske mig fra børnehaven?
Drømmer jeg, eller er klassen blevet større?
I er her næppe for på grund af min forelæsning-
- men for at overvære afsløringen af det mystiske matematikgeni.
Træd blot frem, du tavse skælm, og modtag din pris.
Jeg beklager meget, men der bliver åbenbart ingen afsløring i dag.
Efter aftale med mine kolleger har jeg skrevet en ny læresætning på tavlen-
- som vi var mere end to år om at løse.
Handsken er kastet, og fakultetet har taget udfordringen op.
- Hvornår skal du i retten? - I næste uge.
Undskyld.
- Hvad laver du? - Undskyld.
- Du skal ikke overmale vores arbejde! - Rend mig!
Hvad hedder du?
Jøsses...
Det ser rigtigt ud.
Hvordan kunne du blive fyret? Hvor svært er det at styre en kost?
Du blev jo selv fyret.
- På grund af nedskæringer. - Ja, alle de retarderede skulle ud.
- Klap i. Du er ikke selv for klog. - Jeg har i al fald et job.
- Hvorfor blev du fyret, Will? - På grund af nedskæringer.
Min onkel kan sikkert finde noget til dig.
- Det spurgte jeg dig om i går! - Og jeg sagde nej.
Vi kan sidde her.
Så det er et Harvard værtshus? Der er jo ingen ligninger på væggene.
En omgang af husets bedste øl.
Time out. Jeg skal lige tjekke de to sild nede for enden af baren.
Det er ren magi.
- Davs. Hvordan går det? - Fint.
- Nå, men... - Kommer vi her tit?
Jeg kommer af og til.
- Går I i skole her? - Ja.
- Vi har vist et fag sammen. - Hvilket?
Historie. Ja, det må være det.
Du kan ikke nødvendigvis huske mig. Jeg er ikke ligefrem et geni, men...
- Davs. Hvordan går det? - Godt.
- Hvilket fag sagde du, det var? - Historie.
Kun historie? Så var det vel et oversigtskursus.
Ja, ja. Du skulle prøve.
- Hvad syntes du om det? - Det var helt ærligt noget elementært.
Det var det uden tvivl.
Jeg kan godt huske kurset. Det lå mellem frikvarteret og frokost.
- Skrid, Clark. - Slap dog af. Jeg morer mig bare.
- Er der problemer? - Nej, nej.
Jeg håbede bare, du kunne fortælle mig om markedsøkonomien i kolonierne.
Jeg vil vove at påstå, at før revolutionen-
- kunne den økonomiske modralitet, især i de sydlige kolonier-
- i høj grad karakteriseres som agraisk...
Selvfølgelig siger du det. Du har vel lige læst marxisten Pete Garrison.
I næste måned snakker du om, hvordan økonomien i Virginia og Pennsylvania-
- var driftig og kapitalistisk helt tilbage i 1740.
Næste år står du her og råber op om Gordon Wood-
- og det prærevolutionære utopia og kapitalismens effekt på oprustningen.
Du tager fejl. Wood undervurderer effekten af...
Wood undervurderer effekten af de sociale skel-
- som er baseret på velstand, især nedarvet velstand. Det er Vickers.
"Work in Essex County" side 98, ikke? Jeg har også læst det.
Vil du citere hele bogen, eller har du en selvstændig mening?
Eller lærer du tingene udenad og fyrer dem af som dine egne tanker-
- bare for at imponere pigerne og ydmyge min ven?
Når du begynder at tænke om 50 år, vil du opdage to ting.
At den slags er dumt.
At du gav 150.000 for en uddannelse, som du kunne få gratis på biblioteket.
Ja, men jeg har en eksamen, mens du serverer fritter på en drive in.
Det er muligt, men jeg er i al fald ikke et plagiat.
Vi kan godt ordne det udenfor, hvis du synes.
Det er ikke nødvendigt. Alt i orden.
Hvad siger du så?
Min makker er skide klog.
Tre minutter og allerede ballade.
De var lige ved at bide på-
- men så fornærmede Billy den ene, og hun kaldte mig skaldet og tyk-
- og så bad jeg hende rende og hoppe.
En ordentlig kamel.
Store idiot. Du er for dum. Jeg har ventet på dig i tre kvarter-
- men jeg er træt og skal hjem. Jeg kan jo ikke blive ved at vente.
- Will. - Skylar.
Ham der Michael Bolton kloningen er altså ikke en, vi omgås.
Det kunne jeg godt fornemme.
Nå, jeg må hjem. Jeg skal tidligt op og spilde penge på min uddannelse.
Det var ikke møntet på dig.
- Ring. Så kan vi drikke en kop kaffe. - Eller spise karameller.
Det er lige så arbitrært som at drikke kaffe.
Ja, okay. Farvel.
Der er de idioter igen.
- Kan du lide nødder? - Ja...
Jeg fik hendes nummer. Det kalder jeg nødder!
- Hallo! Er det her pedelkontoret? - Ja, De ønsker?
- Navnet på jeres studerende. - Vi har ingen studerende her.
- Han arbejder i min fløj. Er cirka... - Og Deres fløj er?
Nummer 2.
- Hvis han har hugget noget... - Nej, nej. Jeg skal bare bruge navnet.
- Der skal foreligge en klage først. - Det er professor Lambeau.
Og det er professor Hayes.
- Det er vigtigt. Jeg be'r Dem. - Han er ikke mødt i dag.
- De kan ringe til hans tilsynsværge. - Tilsynsværge?
Tak.
Skiderik.
Der er juridisk præcedens helt tilbage i 1789-
- hvorved en tiltalt kan slå på selvforsvar-
- hvis han handler imod tyranni og for frihed.
- Henry Ward Beecher sagde i 1878... - Vi er i det 20. århundrede!
- Har gør grin med domstolen! - Jeg har ret til at tale min egen sag!
- Ifølge landets forfatning... - Jeg kender forfatningen, tak.
Frihed er en mands ret til at ånde, og man kan ikke ånde i lænker.
- Uden frihed en mennesket en synkope. - En hvad?!
- Ibidem. - Nu er det min tur.
Jeg har gennemgået din straffeattest og fatter ingenting.
Juni '93, overfald. September '93, overfald.
Biltyveri, februar '94.
Du fik sagen afvist ved at citere en bog om fri ejendomsret fra 1798.
Januar '95: Optrådt som betjent, begået vold og tyveri.
Du har boet på flere børnehjem. Blev fjernet pga. mishandling.
Men jeg er ligeglad. Du slog en betjent og skal straffes.
- Kautionen fastsættes til 50.000 doll. - Tak.
- Hallo? - Skylar? Det er Will.
- Hvem? - Ham den sjove og flotte fra forleden.
Havde jeg mødt sådan en fyr, ville jeg huske det.
Okay. Ham den grimme, irriterende og påtrængende taber.
Nåh, Will! Nu kan jeg huske dig. Jeg havde opgivet at høre fra dig.
Lige et øjeblik...
- Skal du have et slag fisse? - Dig kender jeg fra ungdomshjemmet.
Undskyld...
- Skal vi mødes og drikke lidt kaffe? - Det lyder dejligt. Hvor er du?
Det er et skud i tågen, men du skulle vel ikke læse jura?
- Sæt dig. - Tak. Det var hyggeligt.
Hvad fanden vil du?
Gerald Lambeau, den lærer du bad rende og hoppe.
Hvad vil du?
Dommeren har indvilliget i at løslade dig under mit opsyn.
Der er to betingelser. Den første er, at du melder dig hos mig hver uge.
- Hvorfor? - For at bevise, du gør en indsats...
...for at komme ind i den avancerede kombinationslære.
- Matematik. - Det lyder spændende.
Den anden betingelse er, at du opsøger en psykolog.
Og det er mit ansvar at aflægge rapport.
Opfylder du ikke disse to betingelser, må du udstå din straf.
Det er i orden med matematikken, men jeg går ikke til psykolog.
Er det ikke bedre end at sidde i fængsel?
Jeg har læst Deres bog-
- og Mike har de samme problemer som børsmægleren Chad.
- Lige præcis. Flot set, Will. - Tak.
Ikke for at dømme nogen eller sætte dem i bås-
- men de ødelægger dit potentiale. Det må være slut med fest og ballade.
De har ret. Hvad skal jeg sige?
- Du slipper ikke så let. Kom nu. - Jeg gør nogle ting...
- Hvilke ting? - Jeg gemmer mig for folk.
- Gemmer du dig? - Nej, jeg opsøger nogle steder.
- En bestemt type klubber. - Hvilken type?
- "Fantasy" er et godt sted. - Udmærket. Fortsæt.
Man kommer ind, bliver opslugt af musikken. Det er "house".
Man danser, og...
- Er det svært at skjule, De er bøsse? - Hvad mener du dog?
- De var ved at ryge på mig lige før. - Ryge på dig?! Du tager fejl.
- For min skyld må De gerne skubbe bæ. - Skubbe?! Hvad vrøvler du om?
En vanskelig teori kan være som en symfoni. Meget erotisk.
Nå, Henry!
Jeg kan ikke arbejde gratis mere. Det er ikke umagen værd.
Jeg har ikke mere tid nu. Heller ikke til galningen derinde.
Du ligger i din seng, Will. Hvor gammel er du?
- Syv år. - Hvad kan du se?
- Der er noget på mit værelse. - Hvad?
- En figur. Den svæver over mig. - Du kan være tryg, Will.
Den rører ved mig.
- Hvor? - Dernede.
- Jeg er nervøs. - Det skal du ikke være.
Vi danser, og det er så smukt.
Vi kan elske rigtigt meget, før solen går ned.
- Det må du undskylde. - Min tid er ikke til pjat.
Dans med mig! De hypnotiserer mig.
- Det er ikke min skyld, han gik. - Jag bad dig samarbejde.
- Se på mig. Jeg behøver ikke hjælp. - Forsvind så!
- Jeg har ringet til Mel Weintraub. - Til hvad nytte?
Hvad vil du så?
Jeg kender en. Min gamle roommate fra college.
Tillid er vigtigt såvel i et forhold som i en klinisk situation.
Hvorfor er tillid det vigtigste i behandlingen af en klient?
Vågn op, Maureen.
- Vinnie? - Fordi... tillid er selve livet.
Hvor dybsindigt. Tak.
...og terapien er meningsløs. Hvis tilliden ikke er til stede-
- får man dem aldrig lokket med til køjs.
Knald dem, mens de er sårbare. Det er mit motto.
Godt, så vågnede vi igen. Velkommen tilbage.
- Dav, Sean. - Hej, Gerry.
Mine damer og herrer. Hils på den store professor Gerald Lambeau.
Vinder af Fields Prisen for kombinationslære. Kender I den pris?
Det er matematikkens Nobelpris, og den uddeles kun hvert fjerde år.
Det er en virkelig stor ære. Vi stopper for nu og mødes på mandag.
Vi skal snakke om Freud og hans enorme kokainmisbrug.
Hvordan går det? Det er skønt at se dig.
- Jeg har noget spændende til dig. - Lad mig høre.
- Hvorfor kom du ikke til jubilæet? - Jeg har haft så travlt.
- Du var savnet. Hvornår sås vi sidst? - Før Nancys død.
Ja, det gør mig ondt. Det var den konference i Paris...
Jeg fik dit postkort.
- Fik du strafnedsættelse eller hvad? - Prøveløsladelse og vejledning.
Du er glat som en ål. - Giv op, Morgan!
Slip ham, Bill. Vi kommer for sent!
- Jeg er fuldt optaget. Har ikke tid. - Drengen er noget helt specielt.
Hvordan speciel?
- Har du hørt om Ramanujan? - Nej.
Han levede for over 100 år siden. Inder. Prik, ikke fjer.
Han boede i en lille hytte i Indien. Havde ingen officiel uddannelse-
- og ingen adgang til videnskabelige værker.
Men han faldt over en matematikbog, og ud fra den skabte han teorier...
...som matematikerne tyggede på i år. - Ja! Kædebrøker.
Han sendte det til Hardy på Cambridge.
Hardy fik ham til England, hvor de arbejdede sammen i årevis-
- og skabte nogle af alle tiders mest spændende matematikteorier.
Ramanujan var et enestående geni. Og det er drengen også.
Men han er modvillig, og jeg må have hjælp til at nå ind til ham.
- Min hjælp? Hvorfor? - I har den samme baggrund.
Baggrund? Er han fra sydbyen?! Et geni fra sydbyen...
- Hvor mange har du prøvet før mig? - Fem.
Lad mig gætte. Barry og Henry. Men ikke Rick, vel?
Tal med ham. Bare en gang om ugen.
Det er ligesom at spille poker. Han må ikke gennemskue dig.
- Kunne han, læste han din bog. - Den får han svært ved at finde.
Kom indenfor, Will. Sean Maguire - Will Hunting.
- Nå, lad os gå i gang. - Jeg er klar. Lad seancen begynde.
Vær venlig at gå udenfor. Også dig, Gerry.
Naturligvis.
Hvordan har du det? Hvor kommer du fra i sydbyen?
Her er rart.
Køber du bøgerne enkeltvis, eller får du dem som psykolog-sæt?
Kan du godt lide bøger?
- Har du læst nogle af mine? Dem her? - Sandsynligvis ikke.
- Hvad så med dem deroppe? - Dem har jeg læst.
- Godt. Hvad synes du om dem? - Det er dine bøger, læs dem selv.
- Jeg har skam læst dem. - Det må have taget lang tid.
"De Forenede Staters Historie". Bind 1.
Kors...
Vil du læse en rigtig historiebog, skal det være Howard Zinns.
Er den bedre end Chumskys?
Det er sgu mærkeligt. I bruger formuer på bøger, og så køber I de forkerte.
- Hvilke bøger er så rigtige, Will? - Dem, der får håret til at rejse sig.
Jeg taber håret. Stik den smøg skråt op. Det er sundere.
- Ja, også af hensyn til yogaen. - Nå, du træner.
- Løfter du jern? - Ja. Vægte.
- Vægte? - Ja, ja. Sådan.
- Hvad løfter du? - 142,5 kg. Hvad med dig?
- Har du malet det? - Ja. Maler du? Hugger du i sten?
Kan du lide kunst? Musik?
- Det er noget værre lort. - Hvad mener du?
Mixet af lineær og impressionisme gør kompositionen temmelig forvirret.
Det er en kopi af Winslow Homer, bortset fra den hvide mand i båden.
- Det er noget juks. - Men det er værre med farvelægningen.
Det allerværste er, at det er samlebåndsarbejde.
- Farvelægningen er fascinerende. - Virkelig?
Jeg tror, det er lige før, du skærer et øre af.
Skal jeg flytte til Sydfrankrig og kalde mig Vincent?
Kender du udtrykket "I nøden er enhver udvej god"?
- Det er måske dig. - Hvordan det?
Du er ude i et gevaldigt uvejr. Himmel og hav står i et, helt vildt.
Du er ved at dø af skræk. Hvordan slipper du væk? Du bliver psykolog.
Bingo. Lige i øjet. Og nu skal jeg passe mit arbejde. Kom.
- Måske valgte du den forkerte kone. - Var din mund!
Nu passer du lidt på, ikke?
Det er det, ikke? Du giftede dig med den forkerte.
Hvad skete der?
Forlod hun dig? Bollede hun udenom?
Tal nedsættende om min kone igen og jeg slår dig ihjel.
Er du med?
Tiden er gået.
Rør, de herrer.
Er du okay?
Det er i orden, hvis du springer fra.
Torsdag klokken 16. Sørg for han kommer.
Ja. Tak.
- De briller klæder dig yndigt. - Tusind tak. Jeg ønsker mig blå øjne.
Jeg gik på en pragtfuld skole i England.
En progressiv og moderne privatskole.
Så medicinstudiet på Harvard. Til sidst er min hjerne-
- 250.000 dollars værd. Det lød rædsomt, ikke også?
En Mai-Tai til, tak!
- Dine forældre betaler vel med glæde. - Næh. Jeg har arvet pengene.
- Får Harvard alle pengene? - Nej, jeg skal på Stanford til juni.
- Og så bliver jeg kasseret? - Jeg skal først bruge dig i anatomi.
Fint nok. Vil du se mine tryllekunster?
- Kom så, Rudolf. - Tryllestaven!
Giv mig et dask.
Nu tryller jeg karamellerne væk. Klar?
En, to, tre!
Pist forsvundet. Det virker bedre med en kanin.
- Jeg går egentlig ikke ret meget ud. - Det var da uheldigt. For mig.
- Jeg ved, du har tænkt på det. - Vel har jeg ej.
- Jo. Du håber på et godnatkys. - Jeg håber på et godnatknald.
- Men jeg kan godt nøjes med et kys. - Hvor er du ædel.
Nej, jeg håbede kun på et kys.
- Så kan du ligeså godt få det nu. - Nu?
Jeg fik vist lidt af din agurk.
- Nå, det er dig igen? - Følg med.
Hvad er det her? Et følsomt øjeblik mand og mand imellem?
Hvor hyggeligt. Er svanerne en slags fetich for dig?
Jeg har tænkt på det, du sagde om mit maleri forleden.
Det holdt mig vågen den halve nat. Men så faldt der mig noget ind-
- og jeg faldt i en dyb søvn. Ved du, hvad der faldt mig ind?
At du kun er et barn og ikke aner, hvad du snakker om.
- Du har aldrig været udenfor Boston. - Nej.
Du kan sikkert citere alle kunstbøger, der nogensinde er skrevet.
Du ved meget om Michelangelo. Hans livsværk og politiske higen-
- hans forhold til paven og seksuelle overbevisning, alting.
Men du ved ikke, hvordan der lugter i Det Sixtinske Kapel.
Du har aldrig stået der og set op på det smukke loft.
Spørger jeg dig om kvinder, remser du sandsynligvis dine favoritter op.
Du har måske endda været i seng med et par stykker.
Men du ved ikke, hvordan det er at vågne hos en kvinde og være lykkelig.
Du er en sej knægt.
Spørger jeg dig om krig, vil du citere Shakespeare: "I brechen igen, venner."
Du har aldrig set en krig eller holdt din bedste ven i armene-
- og set ham udånde, mens hans blik beder dig om hjælp.
Spørger jeg dig om kærlighed, vil du citere en sonnet.
Men du har aldrig set en kvinde, som slår benene helt væk under dig.
Eller følt at hun var din specielle engel-
- som kunne redde dig fra Helvede. Du har ikke været hendes engel-
- og elsket hende for evigt og fulgt hende igennem alt. Også kræft.
Du har ikke siddet ret op og ned på en sygestue uafbrudt i to måneder-
- fordi lægerne kunne se, at besøgstiderne ikke passede dig.
Man kender kun til at miste, hvis man elsker andre højere end sig selv.
Og så højt har du næppe turdet at elske nogen.
Jeg ser dig ikke som en intelligent og selvsikker mand.
Jeg ser dig som en kæphøj og skidebange knægt.
Men du er et geni, Will. Unægteligt. Der er ingen, der forstår din dybde.
Men du tror, du ved alt om mig. Du så mit maleri og dissekerede mit liv.
Du er forældreløs, ikke sandt?
Ved jeg måske, hvor barsk dit liv har været-
- og hvem du er, fordi jeg har læst "Oliver Twist"?
Er det essensen af dig?
Men jeg er ligeglad. Du kan ikke sige noget, jeg ikke kan læse mig til.
Medmindre du vil snakke om dig selv. Om hvem du er.
Så er jeg fascineret og med.
Men det vil du ikke, vel?
Du er skrækslagen for, hvad der kan komme frem.
Det næste træk er dit, kammerat.
Hallo? Hallo?
Hallo?
Er det Dem igen, professor Valanti?
Nar.
- Hvem ringede du til? - Ingen. Jeg havde glemt nummeret.
- Tog du ikke nummeret med? - Jo, til din mors sexlinje.
Lad min mor være. Jeg har lige sluppet din.
- Du er pisseskæg, Morgan. - En mønt, mand!
Vær venlig ikke at ryge.
- Sagde han ikke noget i en hel time? - Han sad bare og gloede på uret.
- Hvorfor gjorde han det? - For at vise at han selv bestemmer.
- Prøver I at nidstirre hinanden i knæ? - Ja. Og jeg må ikke give efter.
Vi kender teorien, men drengen har fundet et enkelt, geometrisk billede.
En træ-struktur duer ikke. Men jeg kan finde summen.
- Det handler om grupperinger. - Hvis vi gør det sådan...
Jeg har skrevet det ned. Det forenkler det.
Folk er sommetider heldige. Du er en begavet mand.
Jeg var engang oppe at flyve.
Kaptajnen lirede sin remse af, og så glemte han at slukke mikrofonen.
Han sagde til sin makker: "Nu var det godt med lidt fransk og en kop kaffe."
Stewardessen hører det og drøner ud, og jeg råber: "Husk kaffen, skat!"
- Har du været oppe at flyve? - Nej, men vitsen er bedst i jeg-form.
- Men jeg har fået fisse. - Godt nok.
- Jeg var ude med en pige i sidste uge. - Javel, ja. Skal I ses igen?
- Aner det ikke. Jeg har ikke ringet. - Amatør.
Bare rolig, jeg har fod på.
Hun er smuk, klog og sjov. Og meget anderledes.
- Ring til hende, Romeo. - For at opdage at hun er dødkedelig?
Hun er perfekt, som det er nu. Det vil jeg ikke spolere.
Eller også vil du ikke spolere, at du er perfekt, som det er.
På den måde kan du komme igennem livet uden at lære nogen at kende.
Min kone pruttede, når hun var nervøs. Hun havde mange små særheder.
Hun fes også i søvne!
En nat fes hun så højt, at hunden vågnede.
Hun vågnede og sagde: "Var det dig?" Jeg nænnede ikke at sige nej.
Vågnede hun selv ved det?!
Hun har været død i to år, og jeg husker den slags. De små ting.
Det er de ting, jeg savner mest. De små særheder, som kun jeg kendte.
De gjorde hende til min kone. Hun kendte skam også mine små synder.
Folk kalder det svagheder, men det er det bedste af alt.
Og vi vælger selv, hvem der skal ind i vores verden.
Du er ikke perfekt, og det er din veninde heller ikke.
Men spørgsmålet er, om I passer perfekt sammen.
Det er essensen af nærhed.
Du er nødt til at prøve for at finde svaret. Jeg kender det ikke.
Og selv om jeg gjorde, sagde jeg det ikke til en pissemyre som dig.
Hvorfor ikke? Du har jo sagt så meget andet.
- Du snakker jo som et vandfald. - Jeg underviser. Kan det ikke selv.
- Har du overvejet et nyt ægteskab? - Min kone er død.
- Jeg sagde "nyt". - Hun er død.
Flot, Sean. På den måde kan du leve resten af livet uden at kende nogen.
Tiden er gået.
Ikke lukke!
- Hej! Hvor har du gemt dig? - Jeg har haft travlt, og...
Det har jeg også. Jeg troede, du ville ringe.
- Det var hyggeligt. - Det synes jeg også, men...
- Jeg kiksede det. - Nej. Pyt med det.
- Har du lyst til at prøve igen? - Jeg kan ikke.
Altså ikke "aldrig nogensinde". Jeg kan bare ikke nu.
Jeg skal lave et protonspektrum. Meget interessant, ikke?
- En anden dag, måske. - I morgen?
Okay.
Farvel.
- Hvad vil du? - Jeg kunne ikke vente.
- Hvor har du fået det fra? - Jeg bollede en pige fra din klasse.
Forhåbentlig en af dem med sundhedssandaler og dårlig ånde.
- Lad os gå i byen. - Nej, jeg skal læse.
- Skal du operere i morgen? - Næh...
Min hund vinder!
Løb, Misty!
- Du vandt! - Jeg vandt!
- Kommer du her tit? - Jeg er vokset op her.
- Jeg svælger i sejren. - Du ser kanonglad ud.
- Hvordan var det? - Meget almindeligt.
- Har du mange søskende? - Søskende?
Jeg er irsk katolik, så hvad tror du?
- Hvor mange? - Du tror mig alligevel ikke.
Hvorfor ikke? Har du fem? Syv? Svar mig.
Jeg har tolv ældre brødre. På ære. Jeg er nummer tretten.
- Ved du, hvad de hedder? - Selvfølgelig. De er mine brødre.
Lad mig høre.
Mark, Ricky, Danny, Terry, Mike, Davy, Timmy, Tommy, Joe, Rob, Johnny, Brian.
Sig det igen.
Mark, Ricky, Danny, Terry, Mike, Davy, Timmy, Tommy, Joe, Rob, Johnny, Brian.
Og Willie.
- Ser du dem stadig? - Ja, ja. Jeg bor sammen med de tre.
- Jeg vil gerne møde dem. - Det finder vi ud af.
- Jeg læste din bog i aftes. - Det var en.
- Hjælper du stadig veteraner? - Nej. Jeg stoppede, da konen blev syg.
Tænker du på, hvordan det havde været, hvis du aldrig havde mødt hende?
- Mener du, det havde været bedre? - Nej, nej...
Det er et godt spørgsmål.
Modgangen viser dig de gode ting, du ikke kunne se før.
- Er du ikke ked af, du mødte hende? - Fordi det gør ondt nu?
Nej, Will. Jeg fortryder ikke en eneste dag sammen med hende.
- Hvor vidste du, at det var hende? - Den 21. oktober 1975.
Kender du datoen?!
Det var sjette runde i World Series. "Red Sox"' største kamp nogensinde.
Vi sov på fortovet hele natten for at få billetter.
Vi sad i baren og ventede på, at kampen begyndte-
- da hun kom ind. Men kampen var også fantastisk.
Der stod 6-6. Og så kom Carlton Fisk til.
Han gik frem til pladen, du ved, hvordan han står...
...og han pandede den en! Høj bold på venstre langside!
35.000 mennesker jublede!
Fisk var helt ustyrlig. "Over, over!" Bolden ramte en mast-
- han gik amok, og tilskuerne strømmede ind på banen.
Og han piskede af sted!
- Vildt! Løb du også ind på banen? - Nej, da. Jeg var der ikke.
Jeg sad i baren med min kommende hustru.
Gik du glip af hans homerun på grund af en fremmed dame?
Ja, men hun var så flot. Hun lyste hele lokalet op.
Om hun så havde været fotomodel!
- Lod dine venner dig gøre det? - Det var de nødt til.
- Hvad sagde du til dem? - "Beklager. Jeg skal møde en pige."
- "Jeg skal møde en pige". Åd de den? - De kunne se, det var alvor.
- Tager du gas på mig? - Nej...
Jeg fortæller ikke om en pige, jeg så, og fortryder jeg ikke kontaktede.
Jeg beklager ikke de 18 år med Nancy, eller de seks år, hvor hun var syg.
Heller ikke de sidste år, da hun blev rigtigt syg.
Og i hvert fald slet ikke, at jeg ikke så den kamp.
- Det havde nu været fedt at se den. - Jeg anede jo ikke, de ville vinde.
Jeg er god på banen, fordi jeg er så høj.
Jeg kan dunke.
Kommer jeg til at spille i NBA? "Helt bestemt."
- Hvorfor er vi altid her? - Det er bedre end hjemme hos mig.
Jeg har aldrig set dit hjem.
Hvornår skal jeg møde dine venner og dine brødre?
- De kommer her ikke så meget. - Jeg kan tage ned til Syd-Boston.
- Er det mig, du skjuler eller omvendt? - Vi tager derned.
- Hvornår? - Engang i næste uge.
Og hvis jeg nægter at gå i seng med dig, før jeg har mødt dem?
Klokken er halv fem... De er nok stået op.
Mænd er skamløse. I gør alt for tissemandens skyld.
- Får jeg lidt på forskud? - Nej, der er lukket.
- "Dårlige udsigter". - Nej, Chuck. Sov bare videre.
- Den sagde også, du skal spille i NBA. - Nemlig, så køb hellere et sæsonkort.
Det skal nok lykkes. Jeg er høj og elsker at gå i shorts.
- Du er ikke høj nok. - Jo. Jeg kan score 3 point'ere.
Jeg er mere til homeruns.
Dværgen tager abekatten i røven, og Morgan kommer farende...
- Tænk at Skylar skal se os pissefulde. - Ja, det sker jo så sjældent.
Min onkel Marty drikker. Går på druk i seks-otte måneder.
Har jeg fortalt, hvad der skete, engang han var på vej hjem?
Nu skal I bare høre. Jeg synes, I skal vide det.
Han er altid så fuld af historier. Vi kender dem alle sammen, men fortæl.
Mange tak. Så er ordet vist mit.
Min onkel Marty var på vej hjem. Pissehamrende kanonfuld.
Han bliver stoppet af politiet og er noget på den.
Strømeren vinker ham ud af bilen. Han står ud og brækker sig på ham.
Ligesom håndjernene er ved at klappe, lyder der et kæmpe brag.
- Strømeren vender sig om... - Et skud?
Du kender jo historien.
Det var en fyr, der var kørt ind i et træ.
- Hvordan kunne han høre det? - Hold din kæft!
- Hold din kæft. - Du har jo hørt historien.
Strømeren beder min onkel vente, mens han løber hen til ulykkesstedet.
Efter en tid bliver onkel træt af at ligge og rode i sit eget bræk-
- så han rejser sig og kører hjem. Næste morgen banker det på døren.
Han går ned og hyler "Hvad så?". Det er strømeren. Han sagde:
"Jeg stoppede dig i nat, og du skred bare."
Onkel: "Jeg har aldrig set dig før. Jeg har været hjemme hele natten."
Strømeren: "Vis mig din garage." Onkel: "Hvabehar?"
De går ud i garagen, og der holder strømerens reklamevogn.
Han havde været så stiv, at han havde taget den forkert bil-
- og strømeren var så flov, at han ikke gjorde noget ved det.
Han havde bare ledt efter min onkel hele natten.
- Hvad er pointen, Chuck? - At han slap væk.
Et spørgsmål...
Jeg prøver bare at kaste lys over en totalt meningsløs historie!
Prøv at høre efter i stedet for.
Jeg har også en lille historie.
Det gamle ægtepar ligger i sengen. Mary og Paddy.
De vågner på deres guldbryllupsdag, og Mary ser beundrende på Paddy:
"Du er en flot fyr, Paddy. Jeg elsker dig. Du skal have en gave."
"Bare sig, hvad du ønsker dig."
Paddy siger: "Det er søreme sødt af dig, Mary."
"Jeg har savnet et ting i disse 50 år. At få den suttet af."
Mary indvilliger, lægger gebisset og sutter den af på ham.
Bagefter siger Paddy: "Det var skønt. Virkelig dejligt. Jeg elsker dig."
"Kan jeg gøre noget til gengæld?" Mary ser på ham og siger:
"Kys mig!"
- Vi ses. - Hyg dig, Bill.
Tak, Skylar. Du har givet mig et nyt syn på Harvard-folk.
- De er ikke alle sammen som mig. - Nå, men det var hyggeligt alligevel.
Styr dig lige, du.
Hvad laver du? Vi skal jo køre med dig.
- Kom nu! - Gå bare. Will tager bilen!
- Det er pænt af dig, Chuck. - I skal sgu køre mig hjem først.
- Det er virkelig en omvej. - Bare fordi du har din etværelses...
- Du lovede, vi skulle hjem til dig. - Ikke i aften.
Ser du først den rotterede, dropper du ham.
- Jeg vil møde dine brødre. - En anden gang.
Nøglerne.
Stewardessen hører det og styrter ud. Jeg råber: "Husk kaffen!"
- Gu' gjorde du ej! - Det er en vits, mand!
- Hej, Gerry. Var det svært at finde? - Jeg tog en vogn.
- Det er Gerry. Vi har læst sammen. - Davs.
- En øl? - En Perrier.
Det er fransk for danskvand. Og et par sandwichs. På regningen.
- Betaler du den nogensinde? - Jeg har en vinderkupon. 12 millioner.
- Det er for lidt. - Ikke til din kønsskifteoperation.
- Nødder? - Nej, tak.
- Du ville snakke om Will. - Ja, det går åbenbart godt.
- Har I talt om fremtiden? - Næh, vi hænger stadig på fortiden.
- Det vælter ind med jobtilbud. - Hvilken slags?
Tænketanke og andre steder, hvor en begavelse som Wills kan boltre sig.
Det lyder meget godt, men jeg tror ikke, han er klar.
- Du forstår det ikke, Sean. - Hvilket?
- Tak. - Til at tørre fingrene i.
Kan du hjælpe os med at afgøre et væddemål?
- Har du hørt om Jonas Salk? - Han kurerede polioen.
Og Albert Einstein?
- Har du hørt om Gerald Lambeau? - Nej.
Tak. Så vandt jeg væddemålet.
Det handler ikke om mig, Sean. Jeg er intet i forhold til ham.
Kender du Gerald Lambeau?
I 1905 var mange professorer kendt for deres studier af universet-
- men det var en 26-årig schweizisk hobbyfysiker, der ændrede verden.
Tænk, hvis Einstein havde foretrukket at drikke med kammeraterne hver aften.
Det havde været et stort tab. Tim havde aldrig hørt om ham.
Du overdramatiserer.
Knægten har evnerne. Vi kan skubbe ham i den rigtige retning.
I 60'erne blev en ung matematiker færdig på Michigans universitet.
Han var knald dygtig. Han underviste på Berkely-
- rejste til Montana og tog dem alle med storm.
- Hvem var han? - Ted Kazinsky.
Kender ham ikke.
- Hvem er Ted Kazinsky? - Uni-bums!
Det er netop det. Vi må vejlede Will, så han kan yde sit bedste.
Et er at vejlede, noget andet er at manipulere.
Jeg har ingen intentioner om at ødelægge hans liv!
Jeg startede som 18-årig, men det tog mig tyve år at vinde en Fields pris.
Han har måske ikke dine ambitioner. Livet er andet end priser.
Det her er vigtigt og hævet over personlig konkurrence.
- Gid ham tid til at finde sig selv. - Ja, det virkede jo så fint for dig.
Gu' gjorde det så, din arrogante skid.
Undskyld, at jeg overhovedet kom.
- Jeg ville bare holde dig orienteret. - Pænt af dig.
Drengen taler med Robert McNeal lige nu.
Jeg ved ikke, hvad du mener, Will. Vi har jo tilbudt dig en stilling.
I får ikke nogen til at arbejde uden forskud. Prøv bare.
- I finder ikke nogen bedre end mig. - Årslønnen er 84.000 dollars...
Forskud! Forskud.
- Forventer du kontanter her og nu? - Uha, det sagde jeg ikke.
Men I ville angiveligt stå en hel del stærkere-
- hvis jeg havde 200 dollars i tegnebogen.
Jeg kan vist ikke... Larry?
- Jeg har 73 dollars. - Tager du en check?
I er suspekte, er I!
Jeg kender ikke jeres omdømme-
- men I kan roligt regne med, at jeg vil undersøge sagen nærmere.
Vi forretningsfolk har vore metoder. I kan henvende jer til min advokat.
Farvel, de herrer. Og hold dampen oppe.
- Hvordan går det? - Fint.
- Må jeg hjælpe? - Nej.
- Bare et lillebitte kig... - Nej!
Det er vigtigt, at jeg lærer det. Meget vigtigt.
- Vi kan også blive her hele dagen. - Ja, lad os det.
Okay, Nysgerrigper. Når jeg alligevel ikke kan få fred-
- så vil jeg spørge dig om noget.
Har du klæbehjerne?
Aner det ikke. Jeg kan bare huske. Selv dit telefonnummer.
- Har du læst biokemi? - Lidt. For sjov skyld.
Det er så sjovt at læse biokemi. Er du gal?!
Du er tosset. Folk som dig har ikke brug for at læse biokemi.
- Folk som mig? - Folk, der spiller bold og drikker.
Selv de klogeste her på Harvard må læse meget. Det er svært stof.
Men du kan det bare. Jeg forstår ikke, hvordan du...
- Kan du spille klaver? Kan du? - Ja, lidt.
- Ser du Mozart, når du spiller? - Prinsesse Toben.
Når Beethoven så klaveret, så han sammenhængen og kunne spille.
- Kan du spille klaver? - Nej. Det er bare en kasse for mig.
Men Beethoven og Mozart så et klaver og kunne spille.
Jeg kan hverken male eller spille klaver.
- Men du kan løse mine opgaver? - Den slags har jeg altid kunnet.
Anderledes kan jeg ikke forklare det.
Kom her. Jeg skal lige hviske noget til dig...
- Det er uretfærdigt. - Hvilket?
Jeg har været her i fire år og har først lige fundet dig.
Men du fandt mig.
- Er du vågen? - Nej.
Vel er du så.
- Tag med mig til Californien. - Hvad?
Jeg vil have dig med til Californien.
- Er du sikker? - Ja.
- Hvordan ved du det? - Aner det ikke. Jeg ved det bare.
- Jamen, hvordan? - Jeg kan mærke det.
Sikke noget pis at sige. Hvis vi så tager til Californien-
- opdager du måske noget om mig, som du ikke bryder dig om.
Det er alvorligt.
Jeg står i Californien, du er helst fri og ønsker dig en bytter.
En bytter? Sludder. Du skal bare med til Californien.
Det kan jeg ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg har mit job, og så bor jeg her.
- Hvis du ikke elsker mig... - Det har jeg ikke sagt.
- Så tag med. Hvad er du bange for? - Hvad er jeg bange for?
Hvad er du ikke bange for?
Du lever i din trygge lille verden og er skide ræd for at gøre...
Du ved ingenting om min verden!
Du rejser til Stanford, gifter dig med en rig fyr efter dine forældres smag-
- og fortæller dine fine veninder om, hvordan du havde en fattig kæreste.
Hvorfor siger du det? Hvorfor er du så besat af penge?
Min far døde, da jeg var 13, og jeg arvede pengene.
Jeg ønsker hver eneste dag, at jeg kunne lave det om-
- så han kom tilbage bare en dag. Men det kan jeg ikke, og sådan er det.
Så lad bare være. Det er dig, der er bange.
- Hvad er jeg bange for? - For at jeg ikke elsker dig!
Jeg er også bange! Men jeg er i det mindste ærlig.
- Er jeg ikke det? - Hvad med dine tolv brødre?
Du må ikke gå.
Vil du høre, at jeg ikke har tolv brødre og er forældreløs?
- Det vidste jeg ikke. - De brændte mig med cigaretter.
Jeg fik arret, da svinet stak mig ned. Det vil du ikke høre, Skylar!
- Jo, for jeg vil hjælpe dig! - Står der "Red mig" på ryggen af mig?
- Nej, men jeg vil være hos dig... - Hold så op med dit pis!
Jeg elsker dig.
Sig til mig at du ikke elsker mig. Hvis du siger det-
- skal jeg nok lade dig være og forsvinde ud af dit liv.
Jeg elsker dig ikke.
De fleste opdager aldrig deres egen begavelse.
Lærerne tror ikke på dem, og de føler sig dumme.
Jeg håber, du værdsætter hans hjælp. Han nyder at arbejde med dig.
Ikke imod dig.
Hej, Will.
- Henter du noget kaffe, Tom? - Selvfølgelig.
Lad mig så se...
Udmærket. Det er korrekt.
- Du har brugt McLoren. - Kald det, hvad du vil.
Det kan ikke passe. Det ville være yderst pinligt.
- Har du overvejet... - Det er rigtigt.
Kan vi ikke mødes hos Sean? Jeg skal have fri for at komme her.
- Jo, jo. Har du tænkt på... - Det er rigtigt.
Tag det med hjem.
Hvordan gik det hos McNeil?
Jeg kunne ikke selv komme, så jeg sendte min chefforhandler.
Gør, som du vil i din fritid. Men det her sætter mig i et dårligt lys.
- Lad være med at aftale flere møder. - Okay, så aflyser jeg de sidste.
Jeg aflyser de sidste. Du skulle bare se mulighederne.
Hvem siger, jeg vil sidde og forklare folk alting resten af livet?
Du kunne godt vise lidt taknemlighed.
Ved du, hvor nemt det her er for mig? Det er sgu helt til grin.
Jeg ville ønske, du forstod det. Så slap jeg for at se på dit fumleri!
Ja, og så havde du mere tid til at drikke dig fuld.
Det her er spild af tid.
Du har ret, Will.
Jeg kan ikke bevise teorien. Men det kan du.
Meget få mennesker kan se forskellen på os to. Jeg kan.
- Beklager. - Det siger jeg også.
Jeg ville ønske, jeg aldrig havde mødt dig.
Så kunne jeg sove om natten og behøvede ikke at spekulere på dig.
Så skulle jeg ikke se dig tabe det hele på gulvet.
Vær lige stille, Bill. Kan I høre det?
Morgan! Jeg banker dig, hvis du sidder og ser porno igen!
Hvad så?
- Hvad med at holde dit svineri hjemme? - Vi har ingen video.
- Min handske?! - Jeg har ikke brugt den.
- Den er fra min lilleput-tid. - Hvad skal jeg gøre?
- Puler du en baseball-handske? - Jeg tørrede bare op med den.
- Hold dig fra mig mors værelse! - Har I andre videoer?
Hvorfor mener du, jeg skal arbejde for National Security Agency?
Du kommer på forkant og ser en teknologi, du ikke ser andre steder.
- Teorier, kaosmatematik, algoritmer... - Dechifrering af koder?
Det er en side af vores arbejde.
Det er jo jeres arbejde. I er syv gange større end CIA.
Det taler vi ikke om, Will. Men du har ret.
Spørgsmålet er ikke hvorfor, du skal arbejde for NSA, men hvorfor ikke.
Hvorfor skal jeg ikke arbejde for NSA? Den er svær, men jeg prøver.
Vi siger, jeg arbejder for NSA og får en kode ind, som jeg skal bryde.
Det lykkes, og jeg er glad, fordi jeg har klaret arbejdet godt.
Men måske afslører koden en oprørshær-
- i Nordafrika eller Mellemøsten. Man bomber deres landsby-
- og dræber 1500 mennesker, som aldrig har gjort mig noget.
Politikerne sender militæret ind.
Det går jo ikke ud over deres søn, ligesom de var selv i hjemmeværnet.
Det er knægten fra sydbyen, der tager skraldet.
Hans arbejdsplads er eksporteret til det land, han sloges i-
- og hans job er overtaget af en fyr, der arbejder for 15 cent om dagen.
Han opdager, at krigen skulle skaffe os olie til den rigtige pris-
- og hjælpe olieselskaberne til at presse de lokale priser op.
Men han skal stadig betale det samme.
Det tager sin tid at få olien hjem. De hyrede en alkoholiseret skipper-
- som elsker martinier og sejler slalom mellem isbjergene.
Det går galt, olien render ud og dræber alt liv i Nordatlanten.
Han er arbejdsløs og nødt til at gå ud til jobsamtalerne-
- og det er noget lort, når man har hæmorider.
Og han sulter. Kan ikke få andet end "Alt godt fra havet" fra Nordatlanten.
Så derfor vil jeg vente og se tiden an.
Jeg kan ligeså godt skyde fyren, give hans job til fjenden-
- presse benzinpriserne op, bombe en landsby, dræbe en babysæl-
- fyre en fed og gå ind i hjemmeværnet. Eller lade mig vælge til præsident.
- Føler du dig alene, Will? - Hvabehar?
Har du en sjælekammerat? En der udfordrer dig.
- Jeg har Chuckie. - Han er familie. Ville dø for dig.
Har du nogen, der baner vejen for dig og berører din sjæl?
- Ja, ja. Masser. - Sæt navn på dem.
Shakespeare, Nietzsche, Frost, O'Connor, Kant, Pope, Locke...
De er døde. Du kan ikke føre en samtale med dem.
De skal i al fald have godt med lugtesalt først.
Du får aldrig sådan et forhold, fordi du kun ser alt det negative.
Spiller du professor?
- Jeg ville bare ikke have jobbet. - Det må du selv om.
Du har alle muligheder. Der er intet, der binder dig.
Hvad brænder du for? Folk bygger huse et helt liv-
- for at give deres børn de muligheder, du har.
- Jeg har ikke bedt om det. - Nej, så du kan ikke krybe udenom.
Hvad galt er der i at bygge huse? Det er folks hjem.
Min far var murer. Sled for at give mig en uddannelse.
Netop. Det er et hæderligt arbejde. Ligesom det at være mekaniker.
Ja. Ligesom det er hæderligt at køre med tog fyrre minutter hver dag-
- så de studerende kan møde til rene gulve og tømte papirkurve hver dag.
Og det var derfor, du tog jobbet. Det var hæderligt.
Svar mig en ting... Du kunne gøre rent hvor som helst.
Hvorfor valgte du den fornemste af alle tekniske læreanstalter?
Hvorfor sneg du dig rundt og løste verdens sværeste opgaver-
- for så at lyve om det?
Det virker ikke specielt hæderligt, Will.
Hvad er det, du vil?
Jeg vil være fårehyrde.
Jeg flytter op til Nashua, køber en flok får og passer dem.
Ja, gør det.
Skal du gokke den af, så gør det hjemme med et vådt håndklæde. Skrid.
- Tiden er ikke gået. - Jo. Det her er spild af tid.
- Jeg troede, vi var venner! - Frikvarteret er slut.
- Belærer du mig? Hvad driver dig? - Arbejdet med dig.
- Hvor er din sjælekammerat? - Hun er død.
- Og så pakker du bare sammen og går? - Jeg spillede en hånd.
Og du tabte! Men man kan godt gøre en ny indsats!
Hvad er det, du vil?
Dig og dit pis. Du er så stor i kæften.
Men stiller man et enkelt spørgsmål, kan du ikke svare.
Du kender det ikke.
Vi ses, dengse.
- Rend mig. - Det er dig, der er hyrden.
Hyrde... Den lille møgunge.
Jeg ville bare lige ringe, før du rejser.
- Jeg leder efter et andet job. - Det betyder ikke noget.
Jeg elsker dig.
Will?
Hav det godt.
Farvel.
Du, Will!
Stop nu! Vi har fri!
Drengen er ikke på dit kontor.
Klokken er 17. 10. En time og ti minutter forsinket.
Kommer han ikke, skal jeg melde det, og så ryger han ind igen.
Udmærket.
Tak.
Mand, det var godt.
- Hvordan går det med damen? - Hun er rejst.
- Hvorhen? - Hun skal læse medicin i Californien.
- Hvornår rejste hun? - For en uge siden.
Sikke noget lort.
- Hvornår stopper du med de møder? - Når jeg fylder 21.
- Får du så et job? - Ja, 50 år på et kontor.
- Det giver nok en fed hyre. - Jeg skal ikke være forsøgskanin.
- Det er bedre end det her. En vej ud. - Hvorfor? Jeg vil blive boende her.
Vi skal være naboer, have børn og gå til baseball sammen.
Du er min bedste ven, så du må ikke misforstå mig.
Men jeg slår dig ihjel, hvis du stadig lever det her liv om tyve år.
- Og det mener jeg alvorligt. - Hvad vrøvler du om?
- Du har noget, vi andre ikke har. - Og hvis jeg ikke gider at bruge det?
Du skal ikke gøre det din for egen skyld, men for min.
Når jeg bliver 50, knokler jeg stadig rundt her, og det er fint nok.
Du holder vinderkuponen i hånden, men tør ikke at indløse den.
Jeg ville gøre alt for at få dine evner. De ville de andre også.
Det er en hån mod os, hvis du bliver. Spild af tid.
- Det ved du ikke. - Ikke? Men en ting ved jeg...
Jeg henter dig hver eneste dag. Vi går ud, drikker lidt og morer os.
Det bedste af det hele er, når jeg standser bilen og går ind.
Jeg banker på og tænker, at i dag er du der måske ikke.
Du er bare rejst. Uden et ord til farvel.
Så meget ved jeg i al fald.
Det er en katastrofe, Sean. Du skulle hjælpe mig med drengen.
- Jeg ved, hvad jeg gør... - I må gerne være venner!
Du skal bare ikke underminere mit arbejde.
- Drengen er følsom... - Ja, det er han! Han har problemer.
Har han det bedre som pedel eller i spjældet? Eller hos sine tumpevenner?
Hvorfor tror du, han er, som han er?
Han har styr på problemerne, og åbenbart også på dig.
Hvorfor har han ikke tillid til os? Fordi han blev svigtet.
- Skån mig for dit Freud-pladder. - Og hvorfor omgås han "tumperne"?
Fordi de til enhver tid vil stille op for ham. Det hedder loyalitet.
Hvor rørende.
Han går, før folk kan forlade ham. Det er en forsvarsmekanisme!
Det er derfor, han er alene.
Presser du ham, begynder det forfra, og det må ikke ske.
Det vover du ikke. Du skal ikke bilde ham ind, at det er OK at give op.
- Hvis du er sur over min succes... - Jeg er ikke sur.
Du foragter mig. Men jeg nægter at undskylde for min succes.
Du er sur, fordi jeg fik den succes, Skal Will også føle sig som en fiasko?
Overlegne skid. Det var derfor, jeg ikke kom til jubilæerne.
For at undgå dit nedladende blik. Du kalder mig en fiasko-
- men jeg er stolt af min gerning. Det var et bevidst valg. Ikke et kiks!
I tror, jeg skal ynkes. Spytslikkerne render efter dig. "Fields Prisen"!
- Hvorfor er du så bange for fiasko? - Er det medaljen, må du gerne få den.
Stik den medalje skråt op. Jeg kendte dig, før du blev ophøjet til gud.
- Du var bumset og savnede moar. - Det er ikke min skyld, at du kiksede.
Det siger jeg heller ikke, din nørd! Det handler om drengen!
Han er en god knægt og skal ikke presses til at føle sig som en fiasko.
- Han bliver ikke en fiasko. - Jo, hvis du presser ham!
- Jeg står her, fordi jeg blev presset! - Han er ikke dig!
- Jeg kan komme igen senere. - Nej, kom ind.
Jeg skal alligevel gå.
Sådan har vi haft det i mange år. Det er ikke din skyld.
- Hvad er det? - Din journal. Dommeren skal se den.
Nu dumper jeg vel ikke?
Hvad står der?
- Du kan læse den. - Hvorfor?
- Har du erfaring med den slags? - Man ser en del i løbet af tyve år.
Nej, har du erfaring med det?
Personligt? Ja, det har jeg.
Det er noget hø.
Min far var alkoholiker. En ondskabsfuld satan.
Han kom fuld hjem-
- og jeg provokerede ham, så han lod min mor og lillebror være.
Det var rigtigt spændende, når han havde ringe på.
Han lagde en svensknøgle, en stav og et bælte på bordet-
- og sagde "vælg". Jeg valgte som regel svensknøglen.
- Hvorfor? - Fordi han kunne rende mig.
- Din plejefar? - Ja. Står der noget i retning af...
"Will har svært ved at knytte bånd og er angst for svigt"?
- Var det derfor, jeg brød med Skylar? - Har du gjort det?
- Skal vi snakke om det? - Næh.
Du, Will. Jeg ved ikke så meget, men kan du se den her?
Al den ballade...
- Det er ikke din skyld. - Det ved jeg godt.
Se på mig, dreng. Det er ikke din skyld.
- Jeg ved det godt. - Det er ikke din skyld.
- Jeg ved det. - Nej. Det er ikke din skyld.
Det er ikke din skyld. Det er ikke din skyld.
- Det er ikke din skyld. - Du skal ikke tage pis på mig.
- Det er ikke din skyld. - Du må ikke tage pis på mig, Sean!
Det er ikke din skyld.
Åh, Gud... Jeg er så ked af det.
De kan rende os, ikke også?
- De ønsker? - Will Hunting. Angående en stilling.
Tag plads et øjeblik.
- Hvem valgte du? - McNeil. En af professorens aftaler.
Han ved det ikke endnu, men min nye chef virker som en flink fyr.
- Er det så det, du vil? - Ja, det tror jeg.
- Godt. Tillykke. - Tak.
Tiden er gået.
- Er vi så færdige? - Ja. Du er en fri mand.
- Du skal bare vide, at... - Det var så lidt, Will.
- Jeg håber, vi kan holde kontakt. - Ditto.
Jeg rejser godt nok en del rundt, men jeg tjekker min telefonsvarer.
Ring til det nummer, så hører du fra mig.
Jeg har tænkt mig at satse og prøve med nogle nye kort.
Følg dit hjerte, så skal det nok gå.
- Tak, Sean. - Selv tak, Will.
- Er det her imod reglerne? - Kun hvis du tager mig på røven.
- Hav det godt. - I lige måde.
Du...
Held og lykke.
To øl, tak!
- Gjorde I det? - Næh, jeg snakkede ham fra det.
Morgan er ude med riven. Folk står i kø for at banke ham.
- Hvad siger du om mig? - Pas dig selv, du.
- Skaf mig en øl. - Jeg har bestilt!
- Nå, du. Tillykke med fødselsdagen. - Du troede nok, vi havde glemt det!
Hvem vil først?
Kom bare an!
- Din gave. - Hvabehar?!
Du skal jo frem og tilbage på arbejde, og jeg gider ikke køre med dig, så...
- Morgan ville give dig et togkort. - Det sagde jeg ikke!
- Du er fyldt 21... - Du må drikke og har brug for en bil.
Det... Det er sgu den grimmeste bil, jeg nogensinde har set.
Hvordan har I klaret det?
Bill og jeg skaffede reservedelene, og Morgan tiggede småpenge.
- Jeg gjorde alt det grove. - Nu har han plaget om et job i to år.
- Har du endelig fået et job, Morgan? - Jeg havde. Det er sket.
- Er det en plæneklippermotor? - Vi har selv skruet maskinen sammen.
Det er en god vogn. Og en god motor.
- Tillykke med de 21, Will. - Tillykke.
- Hej. - Kom indenfor.
- Sean, jeg... - Også jeg, Gerry.
Godt.
- De siger, du har taget orlov. - Jeg vil rejse lidt. Skrive, måske.
- Hvor rejser du hen? - Til Indien, Kina og Baltimore.
- Ved du, hvornår du kommer tilbage? - Ja. Jeg fik den her seddel forleden.
Årgang '72 holder jubilæum om et halvt år. Jeg giver en omgang.
- Der er fri bar. - Det ved jeg godt. Jeg var ironisk.
- Vi kan tage en drink nu. - God ide. Jeg giver.
Jeg har vinderkuponen her, kammerat.
- Min billet til paradis. - Ved du, hvad odds er mod at vinde?
- 30 millioner til en. - Så kan jeg da godt vinde.
Det er ligeså sandsynligt, at du bliver ramt af lynet her.
Hvem siger, jeg ikke gør det? 32 millioner...
Will!
Will?
Han er der ikke.
Hej Sean. Hvis professoren ringer om det job så hils ham og sig-
- at jeg skal møde en pige. Will.
Den lille slubbert. Han har hugget min replik.
Tekster: CommuniCation ApS
TOCANO VIDEO