Ja sam kamen.
Ne pomeram se.
Vrlo polako stavljam sneg u usta,
tada neće primetiti moj dah.
Ne žurim. Puštam ga da priđe bliže.
Imam samo jedan metak. Nišanim mu u oko.
Veoma nežno, moj prst pritiska obarač.
Ne drhtim.
Ne plašim se. Sad sam veliki dečak.
Spreman, Vasilij?
Sad, Vasilij. Pucaj!
Pucaj, Vasilij. Pucaj!
NEPRIJATELj PRED VRATIMA
Hajde, diži noge!
Ustaj! Spremite se za ukrcavanje na voz!
Ti tamo, podji sa mnom! Ovuda!
Svi civili napolje!
Napravite mesta, pustite civile da izađu!
Ovo je vojni konvoj!
Niko ne ostaje u vozu osim naših hrabrih vojnika!
Ovo je konvoj za Staljingrad...
samo za vojnike Crvene Armije!
Svi u voz!
Jesen, 1942.
Evropa leži poražena pod nacističkom čizmom.
Nemački 3. Rajh je na vrhuncu svoje moći.
Hitlerove čete jurišaju kroz srce Sovjetskog Saveza...
ka naftnim poljima u Aziji.
Ostala je još samo jedna prepreka. Grad na Volgi...
gde se odlučuje sudbina sveta: Staljingrad.
20. septembar 1942.
Slavni drug Staljin...
je naredio da se više ne povlačite ni korak unazad!
Narod Sovjetskog Saveza će biti slobodan!
Napred drugovi. Ni korak unazad!
Slušajte ova pisma koja šalju ruske majke...
svojim sinovima na frontu!
Volođa, sine, znam da je to za našu otadžbinu...
Znam da daješ život za našu otadžbinu!
Ovde svi znaju da se nećeš povući!
Svi smo ponosni na tebe!
Tvoj otac je mrtav! Tvoja braća su mrtva!
Osveti se hordama fašista!
Ne pomerajte se! Ostanite na brodu!
Vrati se ili pucam!
Udalji se od ograde, ili ćemo pucati. Ubijte izdajnike!
Staljingrad Dokovi
Hajde, hajde! Pokret!
Hajde, drugovi, hajde!
Kreni, ili ćemo te streljati!
Ovamo, nosila!
Ko ima pušku, puca!
Jedan od dvojice će dobiti pušku!
Ko nema pušku, prati onog ko je ima!
Kada onaj sa puškom pogine,
onaj ko ga je pratio, uzima pušku i puca!
Ko ima pušku, puca!
Onaj ko je nema prati onog sa puškom!
Kada onaj sa puškom pogine,
onaj ko ga je pratio...
...uzima pušku i puca!
Ko ima pušku puca!
Ovuda, odmah! Onaj ko je nema prati onog sa puškom!
Vojnici slavne Crvene Armije, od sada...
će biti ili pobeda ili smrt!
Oni koji se povuku će biti streljani! Treba mi puška.
Neće biti milosti za kukavice i izdajnike!
Beznadežno je, drugovi! Vratite se!
Povucite se!
Vratite se! Vratite se!
U ime Sovjetskog Saveza,
ni korak nazad, ili pucamo!
Nema povlačenja! Ni korak nazad!
Bez molisti! Dezerteri će biti streljani!
Pucaj! Ubijte izdajnike!
Kukavice će biti streljane!
Nema milosti za kukavice!
Rusi, predajte se. Opet ćete videti svoje domove.
Ovo nije vaš rat.
Pridružite se Nemačkim drugovima, oni razumeju vašu patnju...
i više će mariti za vas od vaših oficira,
koji vas šalju samo u smrt.
Treći Rajh nije vaš neprijatelj.
Neprijatelj je krvožedni Staljin i njegov Boljšojski tabor,
koji su ukrali vašu zemlju, koji su proterali vaše očeve--
Pucaj!
Neprijatelj nikada neće kročiti na tlo Staljingrada.
Uhvatiće nas zbog Vas, druže komesare.
Uz Vaše odobrenje druže komesare.
Koga bi trebalo prvo da gađam? Trebalo bi da sačekate...
dok ne bude neka eksplozija.
Da li umeš da pucaš? Pomalo.
Ne pucaj. Ne pucaj. Gleda u nas.
Hvala Vam, druže komesare.
Danilov, politički oficir, druga klasa.
21. pešadijska.
Vasilij Zajcev.
Na današnji dan, 20. septembar 1942.,
čobanin sa Urala...
je stigao u Staljingrad, na obali Volge.
Njegovo ime je Vasilij Zajcev.
Kao i hiljade pre njega, došao je da odgovori na poziv druga Staljina.
Naoružan samo puškom, brzo je stavio fašističkom osvajaču do znanja da...
će biti kažnjeni za svaki korak koji naprave u našoj otadžbini;
i da je od sada, jedini put za njih - nazad.
Šta ti misliš?
Mislim da je drug komesar predarežljiv.
22. septembar 1942.
Pustite me da prođem! Pustite me da prođem!
Po naređenju druga Staljina, nijedan civil ne može napustiti grad.
Nazad!
Udaljite se ili ćemo otvoriti vatru.
Udaljite se!
Nazad!
Povucite se ili pucamo!
Nazad! Udaljite se!
Napravite mesta za izaslanika druga Staljina.
Preneo sam naređenja.
Poslao sam sve svoje momke u napad.
Ali Nemci su nas progutali.
Imaju artiljeriju, avione, tenkove.
A ja, šta sam ja imao? Svetu dužnost da pružiš otpor!
Moram da predam izveštaj šefu.
Možda bi više voleo da izbegneš birokratizam.
Moje ime je...
Nikita Sergejevič Kruščev.
Došao sam da dovedem stvari u red.
Ovo nije Kursk...
niti je ovo Kijev, niti Minsk.
Ovo je Staljingrad.
Staljingrad!
Ovaj grad nosi ime šefa.
To je više od grada, to je simbol.
Ako Nemci zauzmu ovaj grad,
cela zemlja će propasti.
Sad, hoću da naši momci...
podignu glave.
Hoću da se ponašaju kao da imaju muda!
Hoću da prestanu da seru u gaće!
To je vaš posao.
Kao politički oficiri, računam na vas.
Ti, šta ti predlažeš?
Pobijte sve ostale generale koji su se povukli...
i njihove šefove osoblja.
D-Dajte primere.
Pr-Pro-Proterajte porodice dezertera... Da, sve je to već urađeno.
Dajte im nadu!
Ovde, čovekov jedini izbor je između nemačkih i naših metaka.
Ali postoji i drugi put. Put hrabrosti.
Put ljubavi prema otadžbini.
Moramo opet da objavimo vojne novine.
Moramo pričati veličanstvene priče. Priče koje veličaju...
žrtvovanje, junaštvo.
Moramo ih naterati da veruju u pobedu.
Moramo im date nadu, ponos i želju za borbom.
Da, treba da damo primere.
Ali primere koje će pratiti.
Ono što nama treba... su heroji.
Da li poznaješ nekog heroja ovde?
Da, druže, poznajem jednog.
To sam ja!
"Vasilij Zajcev." To sam ja!
Ne, ne sanjaš. To jeste tvoje ime.
Dospeli smo na naslovnu stranu.
Nisu promenili ni reč.
Da li znaš šta ovo znači?
Nije zadnja strana, nije druga strana,
to je naslovna strana. Naslovna strana!
Svuda će preštampati naš članak.
Na Kavkazu, na Krimu, čak i na Uralu.
Sutra u jutru, Staljin lično će sedeti za doručkom,
i čitati moje reči, pamtiti tvoje ime.
Poznati smo, Vasilij. Kruščev se oduševio člankom.
Unapredio me je u generalovo osoblje.
A tebe u snajpersku diviziju.
Pa, to je dobro. To je vrlo dobro.
To je vrlo dobro. To je odlično. To je vrlo odlično.
To je izvrsno. Za nas, jer smo uspeli zajedno.
Zajedno!
Iako sam ja uradio teži deo posla. A jesi li?
Imaš sreće što ne smem da ti uzvratim. Zašto ne?
Jer mi je Kruščev rekao da se pobrinem da ti se ništa ne desi.
Previše si bitan. Previše sam vredan.
Da, pažljivo sa mojim... pažljivo sa mojim naočarima, molim te. Nove su.
Izvinite, gospodine.
Slavan sam! Mi smo slavni! Ja sam slavan! Ja sam slavan!
Vasilij, mladi čobanin sa Urala,
danas je ubio svog 12. nemačkog oficira.
Nekada je lovio vukove, sad ubija fašiste.
Danas je Vasilij Zajcev ubio svog 23. Nemačkog oficira.
On je primer za sve nas.
Vasilij je ubio svog 32. Nemačkog oficira.
Računajte samo Nemce koje ste ubili.
Danas, Vasilij Zajcev... Evo ga dokaz...
11 pločica sa imenima koje je doneo Vasilij Zajcev.
Sve više muškaraca i žena, boraca iz svih ogranaka naših vojnih jedinica,
se pridružuje snajperskoj diviziji i uči veštine Vasilija Zajceva.
Ja sam kamen.
Dišem polako.
Nišanim u oko.
Dakle to si ti,
veliki Vasilij Zajcev.
Moja majka sprema krompir sa slaninom. Lepo zvuči.
Kada te bude videla, neće moći da veruje svojim očima.
Koliko danas? Samo dva.
A onaj poslednji, zašto ga nisi ubio?
Bio je samo pešadinac. Nije bio vredan otkrivanja moje pozicije.
Blagosloven bio.
Znamo koliko ti dugujemo.
Molimo se za tebe svaki dan.
Svake večeri, slušamo kako pričaju o tebi na radio Moskvi.
Hvala. Zaista ste se dobro snašli ovde.
Moji roditelji su ovde čuvali nameštaj pre rata.
Saša, ostavi to.
Napunjena je.
Ovuda, druže komesare.
Hvala, druže.
Dobro veče.
Drug Zajcev?
Gospode, odakle dolazi ovoliko pisama?
Iz cele zemlje, gospođo Filipov, iz cele zemlje.
Ovo je od radnika u Kozelsku. (rudnik mrkog uglja u Rusiji)
Hoće da nazovu svoj rudnik po Vasiliju.
U redu, počnimo sa rudarima.
Hajde, na posao.
Dragi drugovi u Kozelsku.
Kozelsk. Hvala vam na pismu hvale.
Hvale? H-V-A-L-E.
I... Nadam se da ću zadovoljiti...
vaša očekivanja... ...Č-I-V-A-Nj-A.
Očekivanja.
Zanima Vas Nemačka literatura, gospođo Filipov?
U redu je, to je naša komšinica.
U redu, gde smo ono stali? Tanja, imamo goste.
Vaša ponuda da nazovete...
Ja...
Prepoznala sam te.
To je Vasilij Zajcev.
Videla sam tvoju sliku u novinama.
Hvala ti za sve što radiš.
A ovo je njegov prijatelj, komesar... Danilov.
Tanja mi je kao ćerka.
Brinula se o Saši dok sam radila u fabrici.
Čak ga je naučila nemački. Sve ove knjige su njene.
A, tvoje su? Učila je nemački na univerzitetu.
Kom univerzitetu? Moskovskom.
Moskovskom. Moskovskom.
Zar ne bi trebalo, da...
Da, nastavimo.
Vaša ponuda da nazovete rudnik po meni...
je... velika čast.
Č-A-S...
Da, znam. Čast.
Vrlo dobro.
Zar ne bi trebalo da istaknemo da nisam ja jedini koji se bori?
To... To je odlična... odlična ideja, Vasilij.
Doduše, možemo da je unapredimo. Aha.
Možemo da je unapredimo.
Vaša borba za proizvodnju uglja...
je vredna koliko i moja.
Samo... Samo jedno "Lj".
Reci mi ako idem previše brzo.
Ne, ne ideš previše brzo. Jesi li siguran?
Samo sam mislio... Ima li još poboljšanja?
Zašto se malo ne odmorite? Ta pisma mogu da sačekaju do sutra.
Trebalo bi da nastavimo. Nismo umorni.
Hvala Vam, gospođo Filipov. Ovi ljudi...
su se namučili da nam pišu.
Sutra, možda nećemo biti tu da im odgovorimo.
Nemački vrhovni štab 21. oktobar 1942.
Major Konig, gospodine generale.
Očekivao sam nekog...
drugog.
Sigurno ne nekog tako uglednog.
Verujem da imate svoje razloge...
da se mešate u ovu paklenu situaciju.
Moja vojska nije planirana za ovakvu vrstu borbe.
Juče sam, ipak, morao da unapredim...
25 vodnika da zamene oficire koje su ubili njihovi snajperisti.
Ti snajperisti demoralizuju moje ljude.
Ovaj grad nije ništa više od...
gomile ruševina.
Ali Firer je uporan.
Shvatio je to kao ličnu borbu između njega i Staljina.
Treba da verujemo Firerovom instinktu.
Uvek je uspevao da nas vodi do pobede.
Trebalo bi da budemo kod kuće za Božić.
Kako ćete pronaći te mlade Ruse?
Srediću da on pronađe mene.
Vasilij. Vasilij.
Hajde, vreme je da ustaneš. Šta?
Imaju problem u blizini robne kuće. Potrebni smo im. Hajde.
Gledaj, Vasilij, krije se u robnoj kući. Tamo.
Za sad je jutros,
oborio pet oficira, plus dva mitraljesca.
Gledaj, treći sprat, četvrti prozor sa leve strane.
Četvrti prozor sa leve strane.
Vidiš ga?
Da, vidim ga.
Eto, imaš ga!
Odličan pogodak.
Idemo da mu uzmemo identifikaciju.
Doviđenja, druže komesare.
Hvala Vam na gostoprimstvu, gospođo Filipov.
Možeš da pozajmiš šta god hoćeš.
Nisam siguran šta bi mi rekli u štabu...
kad bih se vratio sa pregrštom Getea i Šilera.
Ima i nešto od Marksa.
Dodeljena ti je civilna odbrana u 12. okrugu?
Ne, sama sam se prijavila.
Kakva slušajnost što smo se upoznali ovako.
Drug Kruščev mi je baš juče pričao...
kako nam očajnički trebaju operatori koji govore nemački.
Ne mogu. Naša narodna vojska je odgovorna za sve ljude u komšiluku.
Već su nam očajnički potrebni ljudi.
Mi možemo da se pobrinemo za to. Daćemo vam tuce vojnika za svakog ko govori nemački.
Radije bih ostala i borila se.
Služba u štabu je borba. Tamo ćeš biti mnogo korisnija.
Ti ostani ovde. Pokrivaćeš nas.
U redu. Mi idemo.
Čuvajte se.
Ljudmila, hajde.
Proveri stepenice.
Ovo je zamka.
Znam.
Pomeri se nazad.
Još uvek je ovde.
Dolaze pravo ka nama! Ljudmila,
ostani gde si, on je negde tamo.
Moramo da odemo odavde!
Samo ostani gde si!
Šta ćemo da radimo?
Ljudmila, ostani gde si!
Jebeš ovo, odlazim.
Ljudmila, ne!
Šta ovo znači?
"Mali pastir sa Urala je dobio novu snajpersku pušku,
Mosin-Nagant 7.62, sa PU teleskopom jačine 3.5.
Ponos preciznosti Sovjetske proizvodnje."
Video sam tu pušku iz bliza. Jesi li?
Čak sam je i dodirnuo. Dobro poznajem Vasilija Zajceva.
Sovjetski vrhovni štab Pristanište
Ljudmila i Anton su danas poginuli, i ja sam kriv za to.
Ne, siguran sam da to nije tačno.
Tamo je bio nemački snajperista. Odveo sam ih pravo u njegovu zamku.
Šta mi još možeš reći? Nije promenio poziciju.
Snajperista koji ne promeni poziciju nije normalan.
Bio je baš dobar. Ne samo zbog pucanja, već zbog svog instinkta.
Sve vreme je bio korak ispred mene.
To je zato što zna sve o tebi.
Zove se Konig, major Konig.
Poslali su ga ovamo da te ub...
...da te nađe.
Prvo nismo znali da li je dojava pouzdana.
Izgleda da je došao čak iz Berlina da te zaustavi.
Zbog tebe noćima nisu spavali, pa su poslali svog najboljeg strelca.
Šta mi znamo o njemu? On je major u Vermahtu.
On je direktor snajperske škole u Cosenu.
Kulikov je bio njegov učenik u Cosenu, pre rata.
Zna sve njegove trikove. Od sada će svuda ići sa tobom.
Bavarski plemić koji lovi jelene...
protiv pastira sa Urala koji bespravno lovi vukove.
To je više od sukobljavanja dve nacije.
To je suština klasne borbe.
Drago mi je da si tako srećan.
Imao je sve prednosti. Sledeći put ćete biti ravnopravni.
Niko ne gađa kao ti, Vasilij.
Premeštena je.
Idem da vidim da li su spremni da te prime.
Zdravo. Izgledaš tako elegantno u toj novoj uniformi.
Potrudi se da ti je ne uzmu nazad kad završiš.
Da, verovatno i hoće.
Čula sam glasine o tom Nemcu, i htela sam da ti poželim sreću.
Hvala. Trebaće mi.
Iz onog što kaže drug Danilov izgleda da ćeš da pobediš.
Hmm.
Vreme je.
Vasilij! Vasilij! Dođi mi u naručje.
Pogledajte u mom pravcu.
Vrati kapu na glavu, izgledaćeš kao veći heroj.
Ovuda, druže Zajcev. Obožavam ovog mladića.
Vasilij, da li je tačno da si dobrovoljno otišao na front?
Koliko imaš godina, Vasilij?
Znaš li koliko ovaj dvoboj znači tvojoj zemlji?
Da li je tačno da si ubio prvog vuka kad si imao pet godina?
Jesi li ponosan što te je izazvao najbolji snajperista u Nemačkoj?
To je znak da Nemci počinju da seru u gaće.
Hajde, dečače, reci nam kako ćeš se obračunati sa njim.
Ili bolje ne. Reci to šefu. Još jedno pitanje, molim.
On voli dobre lovačke priče.
Gledaj ga ponosno,
jer on gleda u tebe.
Cela zemlja gleda u tebe.
Oprosti mi, oprosti mi, deda.
23. oktobar 1942.
Znači nije vuk taj koji bira lovište...
...već lovac.
Ali siguran sam da te je deda to naučio.
Osim u ovom slučaju.
Ja sam igra.
Ipak, ono što ćemo danas da uradimo je...
da isteramo vuka iz skloništa...
do mesta gde mi želimo da bude.
Ti si taj čiji je život dragocen. Ti idi prvi.
Ne, ne. Ići ćemo na smenu. Sledeći put je tvoj red da ideš prvi,
a onda ti Volođa.
Kurvin sin!
Ovo su bile nove pantalone. Tek sam ih juče uzeo sa kapetana iz 251.
Proveo sam šesnaest meseci u Nemačkoj u školi u Cosenu.
Naravno, to su bili dani kad smo bili prijatelji sa Švabama;
kad su naš Josif i njihov Adolf...
šetali ruku pod ruku.
Odavde do žice, 160 metara, jel tako?
155
Svejedno. To će ih naterati da pošalju mehaničara.
Hajde da se premestimo.
Aah!
Hej, Volođa!
Kad su nas Nemci napali,
nigde nije bila ista atmosfera.
Bacili su me u zatvor.
Šta si radio u Nemačkoj, a?
Izvinite, rekoh, ali drug Staljin me je poslao tamo.
Nemoj da uvlačiš našeg slavnog vođu u svoju izdaju.
Priznaj, špijunsko đubre! Priznaj.
I beng! Beng, beng, beng!
Pa, nije bilo srpa ali je tu bio čekić.
I beng. Izbili mi sve zube.
Tako je, momče. Ne živi u iluzijama.
To je zemlja socializma i sveopšteg blaženstva za tebe.
Hej! To je tvoj mehaničar.
Imam ga.
Vreme je za supu, zar ne?
Idem.
Pa, pokreni se, Volođa,
i potrudi se da ne prospeš sve u povratku, marksističko đubre.
Izveštaj o neprijateljskoj snajperskoj aktivnosti u prošla 24h, gospodine majore.
Ubijena dva stražara u zoni oko železničke stanice.
Jedan artiljerski izviđač u severnom sektoru.
Jedan poručnik iz 24. Panzerske divizije u fabričkoj zoni.
Tri telefonska mehaničara u radničkom sektoru.
Takođe su mi rekli da smo uhvatili zatvorenika koji Vas možda zanima.
Nadam se da još uvek može da priča.
Molim, gospodine?
Ništa. Hvala.
Pa, reci nam, Volođa,
u kojoj je zgradi?
Ja to ne mogu znati.
Sve vreme se premešta unaokolo.
Skače sa jedne na drugu.
Na kom spratu?
Ne znam.
To ćemo još da vidimo.
Svucite ga.
Stavite ga u jednu od naših uniformi.
Vidiš, tvrdoglavi su.
To je dobra stvar u vezi Nemaca.
Čoveče, moraš priznati da kad nešto zamisle...
Tako je.
Da vidimo da li je naša mušterija stigla.
Jesi li spreman?
Aha.
I sada naš slavni pastir sa Urala,
za kod major Konig misli da je idiot,
ustaje da proveri da li je pogodio metu.
Major Konig ga vidi.
Cilja u njegov šlem.
Puca.
Otkriva svoju poziciju i biva upucan u istom trenu.
Osim što... major Konig ne puca...
jer major Konig nije tamo.
Kulikove!
Zar ne misliš da je malo čudno, taj poslednji?
Poslali su ga da pogine kao i ostali.
Nije prirodno.
Ne bez artiljerije, bez pokušaja da ga zaštite.
A, ne, ja sam taj koji je ispao glup.
Baš njih zabole za veziste.
Mislim, to je kao mi sa Ukraincima.
Nikad ne gnjave majora zbog nekoliko mrtvih boraca.
Sutra ubijamo nekoliko generala.
Ko je na redu?
Ja, bar tako mislim.
O, baš si varalica.
Ne možeš da prevariš tata Kulikova.
Ne, ne, ne, ne, ne, sad je moj red da idem prvi.
Tvoj red je da dobiješ rupu u stražnjici.
Do pobede.
Ovo snajperisanje se previše oteže.
Šta je taj tvoj drugar naumio?
Ispituje, druže Kruščev.
Traži mane Nemcima.
Minuciozan je u svojim pripremama.
Vodka... je luksuz koji imamo.
Kavijar je luksuz koji imamo.
Vreme nije.
Svestan je toga, druže Kruščev. Obojica smo svesni toga.
Uveravam Vas da će uspeti.
Dobro.
Izgleda da su vam sudbine upletene.
Daju ti puno posla.
Pokupio sam ovo u kuhinji.
To je sa prijema od pre neki dan. Mislio sam da će se svideti gospođi Filipov.
Biće oduševljena. Vrlo lepo od tebe.
Ima toga još ako si gladna.
Ti si Jevrejin, zar ne?
Ništa u našoj religiji ti ne zabranjuje da jedeš jesetru.
Moj otac je predosećao da će se sve ovo desiti.
Misliš na rat?
Razumeo je da mržnja prema Jevrejima doseže duboko.
Štedeo je da kupi nešto zemlje u Palestini.
Rekao je da je to jedina zemlja gde stvarno pripadamo.
I jedina zemlja koju smo dužni da branimo.
Insistirao je da naučim da koristim pušku.
Naučila sam da pucam.
Znam da bi u vreme rata trebalo da potisnem lična osećanja, ali...
moram nešto da ti zatražim.
Naravno. Šta god poželiš.
Želim da budem premeštena.
Šta se desilo Tanja?
Ubio ga je.
Pogodio ga je iako je skočio prvi.
Pogodio ga je u trku.
To je bio nemoguć pogodak.
Nikad nisam video tako nešto.
Obećao si narodu pobedu koju ja ne mogu da isporučim.
Nemam šansi protiv ovog čoveka.
Ne smeš tako da govoriš, Vasilij.
Šta ako ti kažem da smo našli način da ga pratimo?
Imamo nekoga, Vasilij.
Nekog njemu bliskog ko nam prenosi informacije.
Sledeći put ćeš biti korak ispred njega.
Obećavam.
Sad moram da te zamolim za uslugu.
Mene?
U vezi Tanje.
Uđi.
Ne zna čak ni da postojiš.
Ali u tom trenutku, bliže si mu nego bilo ko na svetu.
Vidiš mu lice kroz nišan.
Vidiš da li se obrijao tog jutra ili nije.
Možeš da vidiš da li je oženjen po tome da li nosi burmu.
Nije kao...
kad samo pucaš u udaljeni oblik, nije samo uniforma.
To je ljudsko lice.
Ta lica ne nestaju.
Vraćaju se i samo... bivaju zamenjena sa više lica.
Da li te je Danilov terao da mi ovo ispričaš?
Veoma mu se sviđaš. Mislim da bi probao sve da bi se predomislila.
Da li ti je rekao zašto sam tražila premeštaj?
Ne.
Jutros je u štab stigao spisak.
Spisak civila koji koji su...
pohapšeni i poslati u Nemačku u konvoju...
koji je otišao iz Staljingrada pre tri nedelje.
Moji roditelji su bili među njima.
Posle 30 km, nemački vojnici...
su zaustavili voz i sve isterali napolje.
Na sred mosta, vezali su ih zajedno,
po dvoje,
Majke i ćerke.
Muževe i žene.
Onda... su ih postrojili uz ogradu,
i opalili po jedan metak na svaki par...
da uštede metke.
Upalilo je.
Tela onih koji su umrli su vukla ostale pod vodu.
Znam da su umrli zajedno.
Nikada ne bi dozvolili da se razdvoje.
To je Kulikova puška. To je dobra... puška.
Hvala ti.
Znam kako napušta sklonište.
Ide kroz fabriku traktora.
Fabrika traktora je velika.
Znam tačno gde. Puzi kroz cevi,
ispod rešetki kod bačvi,
Onda izlazi iz radionice.
Između ostalog, ima jedno mesto gde je na otvorenom.
Ispod dugačke, gvozdene staze.
5. novembar 1942.
Srećno, druže.
Znam tačno gde me čeka.
Biće na stazi iznad cevi.
Skinućemo ga s leđa.
Stićićemo do drugog kraja radionice kroz ove cevi.
Prati me.
Idi ovim putem. Ja idem okolo.
Važi?
Sranje!
Sergej, trebalo bi da se vratiš.
Ne, biću u redu. Vrati se.
Ne, vrati se!
Drži noge unutra.
Hajde. Hajde. Hajde.
Drug Staljin traži još samo malo truda!
Vera otadžbine je ugrožena!
Vera onih koje volite i čuvate!
Za njih se danas borimo!
Slušaj me, Tanja. Nemci nas gađaju svime što imaju.
Ako budu imali sreće, jedan od desetorice ovih vojnika vratiće se živ.
Ti si visoko obrazovana. Znaš jezike.
Svako presretanje koje prevedeš spasava stotine života.
Svaka poruka koju dešifruješ ubija hiljade njihovih.
Tvoja je dužnost da preživiš.
Vasilij je rođen da puca. To je jedino što ume.
Ti i ja smo rođeni za različite svrhe.
Da je Vasilij ovde, rekao bi ti istu stvar.
Gde je on? Gde je Vasilij?
Drži glavu dole.
Reci mi gde je. Ostani u cevi, Tanja.
Ostani unutra. Ostani unutra! Glavu unutra!
Uspori.
Ne pucaj.
On je tamo.
Vidiš li stub ispred sebe?
Premesti se okolo iza njega.
Idi.
Tanja, nađi veliki komad stakla.
Komad stakla.
Vidiš li peć?
Iza mene u levom uglu fabrike?
Da? Ne čujem te.
Da. Da.
Vidiš li...
Dva ventilaciona otvora?
Da. Vidiš li onaj...
sa polomljenom letvicom?
Da.
Evo šta želim da uradiš.
Jesi li spremna? Da.
Tri... Dva... Jedan...
Zdravo, Saša.
Bio je tačno gde si rekao da će biti.
Približno.
Veoma je vešt.
Pričaj mi o njemu.
Zašto ga je deda učio da puca a ne otac?
Otac mu je mrtav. Majka takođe.
Priča li o svom ocu?
Ne. Nije ga poznavao.
Je li išao u školu?
Ume da piše. Odgovara na puno pisama.
Hmm. Da li mu devojke pišu?
Svi mu pišu.
Postoji li devojka koju voli u svom selu?
Ne u selu, ovde. Voli li ona njega?
Da, zato što je zgodan.
Zato što je hrabar a ona je veoma lepa.
Znam je dobro. Ona je iz mog susedstva.
Išla je na univerzitet. Tako su lepi zajedno.
Kasnije, njih dvoje će se venčati.
Bar mislim tako.
A ti, Saša,
zbog čega ti pomažeš Nemcima?
Zbog toga što su jači. Zato jer će pobediti u ovom ratu.
I zato što voliš čokoladu?
Svi ovi ljudi znaju da će umreti.
Zato je svaka noć kada se vrate,
premija.
Izvini.
Pa, svaka šolja čaja,
svaka cigareta...
postaje mala proslava.
Jer, za mnogo nas, ovo može biti poslednja noć.
To je nešto što moraš da prihvatiš.
Svako ima svoje vreme.
U šumi, vuk živi tri godine,
magarac devet.
Pa, to... to mora da je poslovica sa Urala.
Meni nije ni najmanje jasna.
Magarac živi duže jer je korisniji.
Sad je jasno.
Nema magaraca u šumi.
Izmislio si je.
Pa... Ja sam magarac?
Ljudi kao ti i Danilov...
moraju da prežive ovo.
Ljudi koji čitaju knjige, obrazovani su.
Trebaćeš nam kada se rat završi.
A ako preživiš?
Šta će neupotrebljivi Vasilij Zajcev onda raditi?
Želim da radim u fabrici.
Deda me je vodio u fabriku jednom.
Tamo je bio jedan čovek, visoko na...
stazi.
Nije nosio plavo kao ostali.
Ljudi koje je nadgledao, nisam razumeo šta su radili.
Ali njemu, njemu gore,
to je bio jednostavno; Bilo je jasno.
I mislio sam, "Jednog dana, ja mogu biti taj čovek."
Tužno je imati san koji se ne može ostvariti.
Zašto ne?
Nadživećeš nas sve.
Hmm.
Bićeš najstariji magarac u šumi.
150 metara stoji između Nemaca i Volge.
"Danas će ceo svet gledati tih 150 metara.
Ti metri su ono što čini Staljingrad...
prestonicu...
rata."
Tvoja prijateljica, Tanja...
jesi li je video?
Sada je tamo, sa snajperistima.
Reci majoru da šaljemo sve naše snajperiste...
da podrže napad na fabriku.
Reci mu da će Vasili biti tamo.
Moram da razgovaram sa tobom. U redu.
Danilove. Hmm?
Moraš prestati da pišeš o meni.
Neću ga srediti jer nisam dovoljno dobar.
Pre ili kasnije, naćiće me, ubiće me.
Upozorio sam te i pre da ne govoriš tako.
Ovaj put je drugačije.
Napravio si od mene nešto...
što nisam.
Ne mogu da podnesem taj pritisak. Želim da se borim.
Želim da se borim kao običan vojnik.
Razumem.
Samo, ti nisi običan vojnik. Ti si izvanredan.
Ne, Ja sam ono što si od mene stvorio.
Ništa više.
Zašto mi to sada govoriš?
Hmm? Šta se dogodilo?
Šta se promenilo?
Da li si razgovarao sa Tanjom za mene?
-Da. -Pa...
hoće li razmisliti?
Ne znam.
Trebalo bi. Bila bi mnogo sigurnija. Trebalo bi, znaš to.
Da. Bilo bi lakše da je premestimo.
Nemci pripremaju još jednu ofanzivu na centar grada.
Propagandni rat je presudan za moral. Trebaš nam više nego ikad.
Saša. Stani. Saša!
Reci mu šta si saznao, Saša. Zdravo, Saša.
Bilo je prašine na majorovim čizmama.
Saša je ubedio majora da je prešao na njihovu stranu.
Ne moram da ti pričam koliko rizikuje.
Prašina je bila žute boje. Takva prašina se može naći na samo jednom mestu...
iza fabrike hemikalija je gomila na šinama.
Dobro odrađeno.
Saša...
sačekaj me napolju.
Danilove! Hmm?
nisi imao prava da ga iskoristiš.
Ne, ne, nisam ga iskoristio, Vasilij.
Sam je to predložio.
Znaš li zašto?
Jer veruje u tebe!
Sutra ujutru ćemo vratiti fabriku hemikalija.
Saša je obavestio majora da ćeš biti tamo.
Sada znaš gde treba da ga čekaš.
U sred ofanzivnog napada. Izvršavam naređenja.
Predlažem da uradiš isto.
Sada, svestan sam rizika.
Bićeš dobro.
Druže.
To su Nemci, gore.
Juče su bili Rusi.
Nismo daleko, sada.
Saša...
igraš jako opasnu igru.
Želim da pobedite.
Vidiš tamo? Nastavi da hodaš duž reke.
Sigurno je... neko vreme.
Mrtav je. Ovo smo našli na njegovom lešu.
Razlog da budeš ovde je prestao da postoji.
Izvinite me, generale,
ali ja ne verujem...
Avion za Berlin ide sutra uveče.
Bićete u njemu.
Do tada, moram da zatražim vaše lične oznake.
Zamisli kako bi Ruska propaganda profitirala od vaše smrti.
Ako padnete, pašćete nepoznati.
Već ste zamalo pogođeni.
Takođe, molim vas, uzmite ovaj Krst za Ratne Zasluge.
Dodeljen je posthumno...
poručniku 116. pešadijske Divizije
koji je poginuo tokom prvih dana bitke.
Bio je moj sin.
Ako zauzmu pristanište, sve je izgubljeno!
Dođi ovamo.
Šta sam ti rekao?
Previše si traćio vreme!
Potvrđeno je da je mrtav, gotovi smo!
Pa, ti si gotov. To nije istina.
Presreli smo poruku iz njihovog vrhovnog štaba.
Šta treba da urade, da vitlaju njegovim telom ispred naših ljudi?
Lažu.
Dobro je. Vrlo dobro.
Napiši, onda. "Vasilij Zajcev nije mrtav."
"Evo šta je doručkovao jutros.
Ovo je njegova slika dok čita jutrošnje novine." Ti si umetnička duša.
Šta?
Ne smete predati rečno korito!
Makar izgubili polovinu ljudstva!
Izgubi drugu polovinu, ili izgubi sebe!
Je li se vratio?
Trebalo bi uskoro.
Nemački napad je presekao linije. Zato kasni.
Možemo li da izađemo napolje?
Pisao sam svojoj majci o tebi.
Želela je da ti kažem da kada se rat završi,
ukoliko ti nešto zatreba, bilo šta,
moja porodica će ti se naći.
Znaš da sam tu za tebe...
Govore da je Vasilij mrtav.
Vasilij Zajcev više nikad neće videti svoje voljene.
Predajte se! To vam je jedina nada.
Uznemiren si.
Zato što je Zajcev mrtav?
Ne moraš to da kriješ. Ne stidi se.
Ti si Rus kao i on.
Ne slušaj ih.
To je samo propaganda.
On nije mrtav.
Znaš li zašto?
Zato što ga još nisam ubio.
Odaću ti malu tajnu.
Samo tebi, jer znam da mogu da ti verujem.
Prvo se moraš zakleti da nikom živom ovo nećeš reći.
Obećavaš?
Našao sam odlično mesto.
Na izlazu sa železničke stanice.
Sakriću se u tornju za vodu.
Sutra. Čekaću ga tamo.
Videćeš. Biće tamo.
Uvek jeste.
Takođe hoću da mi obećaš da ćeš odsad ostati kod kuće, gde pripadaš.
Obećavaš? Da?
Dobro.
"Znamo da je živ. Znamo da nas neće izneveriti.
Znamo jer je on sad deo nas. Vasilij je večan."
Gde si bio? Svuda smo te tražili.
Zar nisi čuo? Bio sam mrtav.
Najzad, skromni snajperista Zajcev...
Vasilij je bio mrtav.
Onaj pravi.
Ja...
sam spavao...
i propustio svoju šansu.
Onda, sakrio sam se u ugao, krijući se...
od čoveka koji želi da me ubije.
Razgovaraću sa Kruščevom.
Poslaće te nazad u staru diviziju.
Gde je Tanja? U skloništu je.
Bio sam u skloništu.
Rekao sam joj da nisi mrtav.
major je tako rekao. Rekao je da ostali Nemci lažu.
Rekao mi je da ćeš ga čekati na stanici
Vasilij.
Mali moj Saša.
Znao sam.
Vasilij. Tanja.
Znala sam da nisi mrtav.
Kako?
Zato što smo se tek sreli.
Molila sam se po prvi put otkad sam bila mala.
Kada sam otvorila oči, Saša je stajao pored...
čekajući da mi saopšti dobre vesti.
Mislim da te voli više i od mene.
Pravim vojnim vlastima,
Stavljam do znanja komandantu da su primećene promene...
u stavu prema borbi vojnika Vasilija Zajceva.
Nekoliko puta je pokušao da izbegne svoje dužnosti,
izražavao sumnje u pogledu šansi za našu pobedu...
i pravio pesimističke komentare u javnosti.
Neobjašnjivo trajanje ovog dvoboja...
sa nacističkim snajperistom može se objasniti samo...
nedostatkom njegove vere u komunističke ideale.
Dobro jutro, Saša.
Još jednom je tačno znao gde da me nađe.
Zar ne misliš da je to čudno?
Osim mene, jedino si ti znao.
Ne krivim te, Saša.
Učinio si hrabru stvar.
Izabrao si stranu. Cenim to.
Ali to nije moja strana.
Obojica smo vojnici.
Obojica smo neprijatelji, nadam se da razumeš.
Razočarao si me, mali Saša, što nisi ostao kod kuće kao što sam te naterao da obećaš.
Ljuti me što si me obavezao da uradim ono što moram da uradim.
Nikad nisam videla da se neko toliko mršti u snu.
Koliko dugo me već posmatraš?
Čitave noći.
Hrkao si srećno, satima.
Ja ne hrčem. Zar ne?
Kao svinja.
Pretpostavljam i da pričam u snu.
Da.
Trebalo bi nešto da ti kažem.
U vozu...
na putu ovamo...
bili smo u istom vagonu.
Ne.
Video sam te.
Čitala si, a onda zaspala.
Nisam se usudio da te gledam, toliko si bila lepa.
Bilo je zastrašujuće.
Kasnije, nisam mogao da prestanem da mislim o tebi.
To mi je vraćalo osmeh na lice.
A kada bih mislio o svim muškarcima koji bi te grlili...
zasmejavali te...
kako su srećni.
A sada sam ja taj koji leži kraj tebe.
Jesam li hrkala? Kao svinja.
Šta?
O, Bože! O, ne!
O, moj Bože! Tanja, ne.
Tanja, ne! Ne, beži od mene!
Pusti me! Pusti me! Upravo to on želi!
To je ono što hoće! Pusti me!
Ne, ubiće te. Ubiće te! Pusti me!
Potrčaću za tobom i ubiće me. Pusti me!
To on želi! Srediću ga.
Obećavam da ću ga uhvatiti.
Uzeću njegovu pušku za tebe. Obećavam, Tanja.
Potreban si mi.
Sada morate da odete, gospođo Filipov. Staljingrad može pasti.
Poslednji brodovi odlaze. Nemci će stići svakog momenta.
Doneo vam je propusnicu. Bićete sigurni na drugoj strani.
Pokupite svoje stvari, pomoći ćemo vam da ih odnesete do pristaništa.
Ne idem ja nikud. Ovo je moj dom.
Ovo je dom moga Saše. Ne mogu da odem.
Moram vam reći nešto, gospođo Filipov.
Nešto što je teško shvatljivo.
O Saši.
Prešao je na stranu Nemaca. Izdao je svoju zemlju.
Sada je sa neprijateljem. Neće se vratiti.
O, Bože.
Postao je izdajica.
Jadan mali.
Šta je učinio?
Hoće li ostati tamo?
Da... Ostaće tamo.
Ne bi trebalo ovo da govorim, druže komesare,
ali je to možda najbolje.
Ako Nemci pobede, biće siguran.
Znam da je pogrešno, ali, možda je napravio pravi izbor.
O! O, Tanja! Tanja?
Oh, Tanja! Tanja!
O, moj Bože! Oh!
Treba mi lekar! Lekar!
Imam propusnicu! Imam propusnicu!
Morate je pustiti da pređe.
Molim vas!
Nema svrhe. Neće preživeti. Ne! Ne, hoće!
Ona je moja kćerka! Ona je moja kćerka!
Preklinjem vas! U redu.
Oh, hvala vam! Prenesi ovu u brod.
Dobrog sam zdravlja. Evakuišu me na drugu obalu. Čuvaj se, moj Saša.
Gde je on?
Gde je major?
Nekoliko centimetara od tvog lica.
Bio sam budala, Vasilij.
Čovek je čovek.
Nema novog čoveka.
Tako smo se trudili da stvorimo društvo koje je jednako.
gde neće biti nečega zbog čega bi zavideo tvom susedu.
Ali uvek postoji nešto za zavist.
Osmeh...
prijateljstvo.
Nešto što nemaš i želiš da prisvojiš.
U ovom svetu... čak i u Sovjetskom...
uvek će biti bogatih i siromašnih.
Bogatih u imovini...
siromašnih u imovini.
Bogatih u ljubavi...
siromašnih u ljubavi.
Tanja se neće vratiti.
Mrtva je, Vasilij
Presekao je šrapnel. Bilo je brzo.
Mislim da nije ni bila svesna.
Vraćala se tebi.
Čim je ispratila gospođu Filipov na brod, krenula je nazad.
Bila je u pravu. Ti si dobar čovek, Vasilij.
Želim da ti pomognem, Vasilij.
Pusti me da učinim poslednju stvar.
Nešto korisno, za promenu.
Da ti pokažem gde je major.
Ne čini to! Ne čini to!
Dva meseca kasnije...
3. februar 1943.
Danas, 3. Februara 1943, je zloslutan dan za Hitlera...
i nepregledne kolone stotina hiljada Nemačkih zarobljenika.
Nezaboravan dan nade za našu otadžbinu.
Posle 180 dana herojskih borbi...
u trgovačkom gradu Staljingradu,
kao rezultat hrabrosti i samožrtvovanja naših vojnika,
komandant slavne Crvene Armije...
primio je bezuslovnu predaju...
nemačkih fašističkih osvajača.
Žao mi je, mladiću, ne mogu da nađem...
ime koje odgovara u knjizi. Možete li proveriti ponovo?
Ovo je njena adresa i ime. Ona nije ovde.
Da, ovo je naša adresa, ali ona više nije ovde.
Ovo je adresa. Očigledno je bila ovde. Žao mi je.
Pisala mi je. Tražila sam tri puta. Ona nije ovde.
Verujte mi, ovde nema Tanje Černove. Ne mogu vam pomoći.
Žao mi je.
Nekoliko puta odlikovan Lenjinovim ordenom, Vasilij Zajcev je kasnije
proglašen za heroja Sovjetskog Saveza.
Njegovu pušku još uvek se može videti u Staljingradskom muzeju istorije,
među velikim simbolima pobede nad nacističkom Nemačkom.
Preveli: MightyTroll@ptt.yu i maslachak@ptt.yu