INSIDIOUS
- Mami. - Bunã, scumpule.
De ce te-ai trezit? Vino aici.
- Nu-mi place camera mea. - Da?
Nu-i nimic, o sã te obiºnuieºti. Nici eu nu pot sã dorm.
- La ce te uiþi? - La niºte poze vechi. Vrei sã le vezi?
- ªtii cine este asta? - Nu.
- Eu sunt. - Nu prea seamãnã cu tine.
ªtiu, dar eu sunt, este mama ta.
ªi eu am fost copil cândva.
Acum ai îmbãtrânit.
- Cât de bãtrânã crezi cã sunt? - Foarte bãtrânã.
- Câþi ani crezi cã am? - Probabil ai... 21 de ani.
Aº fi vrut sã ai dreptate.
Îmi poþi arãta o pozã cu tata de când era mic?
Aº fi vrut sã pot, dar nu cred cã aveam vreo una.
Cu siguranþã e un lucru bun sã pãstrezi fotografii.
Aratã-mi o pozã cu mine de când eram mic.
Dar încã eºti mic. Eºti minunat.
ªi tu nu plângi atât de mult precum surioara ta. Vãd cã s-a trezit.
Hai sã mergem sã pregãtim micul-dejun.
- Aþi vorbit cu administraþia? - Cine este?
- Nu. Vorbiþi cu administraþia. - Îl vreau eu pe ãsta!
- Liniºte, încetaþi. - Am nevoie de un castron, mamã.
Nu vreau sã stãm unul lângã celãlalt.
Nu, nu, nu.
Poftim.
- E prea mic. - Mãnâncã cu ãla!
Vorbeºte cu un reprezentant. Vorbeºte cu un reprezentant?
Frate... Ce...
Un fir alb, cred cã o sã te smulg...
Acum sunt din nou tânãr.
Doamne...
- Bunã, copii. - Vorbeºte cu un reprezentant!
Eu sunt reprezentant.
Da, chiar mi-aº dori sã pãstrez vechiul numãr dacã se poate?
- Foster, nu mai mânca pe podea. - Masa este ocupatã.
Îl pot avea pânã la sfârºitul zilei, te rog, pentru cã... Da.
Bine. Mulþumesc.
Foster, te poþi ridica de pe podea, te rog?
Bineînþeles.
Ce e asta? Un topor?
Scumpule, spune-mi, te rog, de ce erau cãrþile mele rãspândite pe podea?
Nu m-am atins de cãrþile tale.
- Pa, tatã. - Pa, amice.
- Poþi duce copiii la ºcoalã? - Nu pot azi.
- Pa. - Dar o sã-i aduci de la ºcoalã?
Nu pot, trebuie sã particip la un consiliu azi.
- Uitasem de asta. - De ce nu mi-ai spus?
Nu, nu, nu, nu plânge. Ne vedem disearã.
- E cineva acasã? - Tati!
Bunã, amice. Hopa sus!
- Asta e grozav! Bine. - Aratã-i ºi fratelui tãu.
- Vino ºi uitã-te la televizor cu mine. Foarte frumos, scumpo.
- Îmi place cum ai fãcut aici. - Da, încerc ºi eu ce pot.
- Bravo, aratã minunat. - Mulþumesc.
Bunã.
Ai vãzut pe undeva cutia mea cu partituri muzicale?
N-am vãzut-o, scumpo.
- Dar ºtiu cã am împachetat-o. - Eu am împachetat-o, ºtiu sigur asta.
- Doar cã nu o pot gãsi. - Vezi sã nu fie în sufragerie.
Nu, nu este în sufragerie, m-am uitat la toate cutiile, pur ºi simplu a... dispãrut.
- Nu o pot gãsi. - Bine.
O gãsim noi, o gãsim noi.
Dalton, scumpule, unde eºti?
Foster, stai aici cu sora ta.
- Dalton? - Dalton!
- Ce s-a întâmplat? - Ai cãzut de pe scarã?
- Eºti bine? - Ce-ai cãutat pe scarã?
- Nu ºtiu, îmi pare rãu. - Eºti bine?
- Ce te doare? - Piciorul.
Bine... îl poþi miºca? Îþi poþi miºca piciorul?
- Da. - Bine.
Frate... Ce-ai pãþit la cap?
- Doamne. - M-am lovit.
În regulã.
Scumpule, nu mai poþi urca aici, da? Nu poþi sã începi sã explorezi.
Este foarte periculos, da? Nu mai ai voie aici de acum.
- Îmi pare rau. - Bine, te poþi ridica?
- Voi încerca. - Uºor, uºor, vino aici.
Ne-ai speriat, amice. Ai vrut sã vezi ce e prin pod?
Bãnuiesc.
Cutia cu partituri muzicale a lui Renai.
- Nu mai explorãm podul, da? - Bine.
Oi fi tu supererou, amice, dar nu eºti invincibil.
- Trebuie sã fii atent. - Bine.
Noapte bunã, scumpule.
- ªi zici cã tu ai aranjat cutiile de jos? - Josh, nu...
Doar cã mã simt neputincios. Scuze.
Mâine o sã vãd cum fac sã închidem uºa de la pod.
Bine. E periculos pe-acolo.
Poate cã ar trebui sã le cumpãrãm ceva, sã-i þinã ocupaþi.
O sã dau mâine pe la magazinul de animale.
- Îmi pare rãu cã m-am luat de tine azi. - Nici n-am observat.
Sunt aºa de obositã.
Am avut ceva treabã de fãcut azi...
Pe urmã s-a trezit ºi Kelly... Am stat 30 de minute cu ea sã...
dar nu a vrut sã adoarmã din nou. ªi nu am rezolvat mai nimic.
Doar cã... vreau ca lucrurile sã fie altfel în casa asta.
Am avut o zi aºa de nasoalã. Mi-e teamã cã nu o sã se schimbe nimic.
O sã se schimbe, îþi promit. Doar cã trebuie sã avem rãbdare.
Mulþumesc, cã m-ai lãsat sã mã ocup de partiturile mele de pian.
Fii serioasã, mereu te voi lãsa.
Cred cã am scris câteva partituri bune, nu toate, dar...
ªtii tu, doar câteva dintre ele. ªi cred cã o sã reuºesc ceva cu ele.
- Întotdeauna mi-au plãcut cântecele tale. - Nu mai minþii.
Ba da.
Care cântec este preferatul tãu?
- Fã un cântec despre mine. - Nu, nu despre tine.
Da, sã zici cât de bun sunt. Gen " E cel mai bun bãiat"
- Nu, nu, nu, nu! - Nu?
O sã trezeºti copiii.
Foster, îþi poþi mânca ouãle, te rog?
Gata, gata.
Te duci sã-l trezeºti tu pe Dalton?
Domnule somnorilã, scularea.
Domnule somnorilã? Ridicã-te din pat.
Sau mama ta o sã ne omoare pe amândoi.
Dalton, haide, amice. Trebuie sã te pregãteºti pentru ºcoalã.
Dalton?
Dalton? Dalton! Dalton!
Dalton!
Nu am putut gãsi nicio leziune a creierului.
Tehnic vorbind, da, e în comã. Cu toate cã nu a avut semnele necesare,
nu a avut momente de trezire din somn noaptea.
Dar nu are nicio leziune la creier sau vreo infecþie.
Toate funcþiile sale sunt normale.
Sã vã spun sincer, noi nu am mai întâlnit niciodatã aºa ceva.
Dar nu are cum sã nu se mai trezeascã... Adicã, trebuie sã existe ceva...
Îmi pare rãu.
ªi acum ce facem? Rãmânem aici cu el sau...
O sã-l mai supunem unor teste, s-ar putea trezi în douã zile, sau mai mult.
Scuzaþi-mã puþin, trebuie sã mã duc. Revin imediat.
Dr. Sercaz, cât timp o sã dureze testele?
TREI LUNI MAI TÂRZIU.
Bine, ceea ce am fãcut eu acum, i-am pus furtunul de hrãnire orgastic.
Am luat capãtul furtunului de care am nevoie,
ºi l-am mãsurat de la vârful nasului pânã la lobul urechii.
ªi apoi l-am dus în jos pânã la gurã. Apoi, marchez lungimea cu niºte bandã.
Apoi ung capãtul furtunului pe care urmeazã sã îl bag cam 4 cm.
Apoi îl fac cam aºa, trebuie sã mã asigur ca furtunul sã fie puþin curbat.
Îl fac putin curbat.
ªi apoi pun niºte bandã la nas ºi gata.
Dacã ai vreo problemã sau altceva, sunã-mã.
E în regulã. E în regulã, scumpo.
E în regulã.
- Ce e asta? - Un premiu.
Vãd cã e de azi. Azi ai primit asta?
Scumpule, de ce nu ne-ai spus?
ªtiu cã e o perioadã mai dificilã acum, dar lucrurile o sã se schimbe.
Îþi promit.
Hai sã-i arãtãm asta ºi lui tati. Este Fantastic.
Mi-e fricã, mami.
- De ce îþi este fricã? - De Dalton.
Putem face schimb de camere?
De ce ai vrea sã schimbi camera?
Nu-mi place când se plimba pe-aici noaptea.
- Mi s-a întâmplat ceva foarte ciudat azi. - Ce anume?
Am auzit niºte zgomote venind din camera lui Kelly.
La receptorul pentru copii, erau niºte voci ºi apoi m-am dus în camera ei
sã vãd cine este, dar nu era nimeni.
Probabil cã a interferat cu emiþãtorul altcuiva. Aºa fac chestiile astea.
Nu ºtiu ce sã zic, suna atât de clar, parcã...
ªoptea, m-am speriat la culme.
Eu eram la pian ºi am auzit la receptor ºi am dat volumul mai tare ºi...
Ce naiba a fost asta?
Rãmâi aici.
Cine este?
E cineva?
Josh, vino aici. Este aici!
Era acolo!
Stãtea chiar acolo!
- A fost cineva aici? - Da, am vãzut pe cineva.
Bine, du-te ia-l ºi pe Foster ºi duceþi-vã în camera lui Dalton.
- Foster! - Ce se întâmplã?
A pornit alarma.
Vã mulþumesc, bãieþi.
Ne vedem mâine.
Bunã, scumpo, eu sunt.
ªi eu trebuie sã stau pânã mai târziu în seara asta.
Trebuie sã corectez niºte teste ºi...
O sã dureze ceva timp, deci...
Nu trebuie sã mã aºtepþi, bine?
O sã vin acasã cât de curând pot.
- Rãspunde, cumva, la noile teste? - Din pãcate, nu.
Trebuie sã-i dãm timp. Am vãzut pacienþi în comã
stând o perioadã mult mai multã decât el ºi fãrã vreo activitate cerebralã.
El nu este în comã. Nu ºtiu cum sã-i spunã la ce are el.
N-au ºtiu ce sã facã cu el, deci... s-au dat bãtuþi.
Parcã universul ar vrea sã vadã cât de mult pot rezista pânã sã cedez.
Universul a ales sã se punã cu fata care nu trebuie.
E în regulã, mã ocup eu.
Mulþumesc.
Sunt bine.
Josh, unde eºti? Vreau sã vii acasã!
Te rog!
Este ora 22:30.
În ultima vreme, vii acasã foarte târziu.
De atât timp de când eºti profesor, niciodatã nu ai venit aºa de târziu.
De ce, aºa, dintr-o datã, trebuie sã stai pânã atât de târziu?
Nici mie nu-mi place asta. Corectam niºte lucrãri, adicã...
Ce alt motiv aº fi avut? S-au scumpit facturile, trebuie plãtite.
Josh, mi-e fricã. Mi-e aºa de fricã.
ªi mie mi-e fricã. Este ºi fiul meu.
Nu înþelegi, mi-e fricã pentru Dalton.
Mi-e fricã de casa asta.
E ceva în neregulã cu locul ãsta. Nu-mi imaginez eu lucruri.
Simt asta. Este ca o boalã.
De când ne-am mutat aici, totul a început sã meargã prost.
- Crezi cã, casa este bântuitã? - Nu cred, sunt sigurã.
Lucrurile se miºc singure pe-aici. Într-o searã, m-am dus pânã la bucãtãrie
sã iau ceva de bãut ºi simþeam cu cineva se uitã la mine.
Nu pot sã mai stau singurã în ea. Am nevoie de tine.
Dar tu nu eºti niciodatã acasã. Unde eºti?
- Þi-am spus, am de corectat niºte lucrãri. - Nu asta am vrut sã spun.
Tu nu eºti alãturi de mine în situaþia asta, tu o eviþi.
Ca orice alt lucru stresant pe care-l avem.
Doamne, nu mai spune asta, bine? Nu evit situaþiile stresante, da?
Doar cã mã ocup de ele în propriul meu sens.
Bine, atunci ocupã-te de asta.
Doamne.
Josh?
Josh!
Renai!
- Ce este? - Stãtea chiar acolo!
Era chiar acolo, îþi jur.
Josh, era chiar acolo, crede-mã. Te rog, crede-mã.
Îþi jur, era chiar acolo.
Te cred, doar cã...
- Ce vrei sã fac? - Vreau sã plec.
Te rog, vreau sã plec din casa asta. Nu mai pot sta o noapte aici, te rog.
- Te rog, ajutã-mã. - Bine, bine, bine.
Vom pleca de aici.
Lorraine, te rog, nu trebuie sã faci asta. Doar... ia loc.
Sunt capabilã sã aranjez câteva lucruri. Doar i-am fãcut asta lui Josh mereu.
ªtiu, dar mã simt prost.
Cred cã tu ar trebui sã iei loc, din câte vãd.
Nu-mi vine sã cred cã l-ai convins pe Josh sã facã o pozã.
Eu nu pot sã cred cã facem asta din nou. E ridicol.
Probabil crezi cã-s nebunã.
Nimeni, nici eu, nici nimeni altcineva nu ºtie prin ce treci tu acum.
Fã orice e nevoie sã faci ca sã treci peste asta.
ªi nu trebuie sã-þi ceri scuze pentru nimic.
Mulþumesc.
Dalton?
- Nu ºtiu ce sã mai cred. - Trebuie sã ai credinþã în El.
- Salut. - Bunã, Josh.
Trebuie sã fie o glumã de-asta, nu?
Cu un tip ce se duce acasã ºi îºi gãseºte nevasta cu un preot.
- El este Lee Martin, este... - Încântat de cunoºtinþã.
Un vechi prieten de-al meu. El este soþul meu, Josh.
- Ce se întâmplã aici? - Eu ar trebui sã plec.
- Mulþumesc, cã ai venit. - Vã mulþumesc pentru ceai.
Chestia care a fost la cealaltã casã...
Ne-a urmat aici. Am vãzut ceva azi.
Am crezut cã e un bãieþel. L-am urmãrit în camera lui Dalton...
ªi nu era un copil, era altceva.
ªi ce ai fãcut? Ai adus un preot ºi l-ai bãgat acolo, ca sã scapi de el?
- Altceva nu mi-a trecut prin minte, Josh. - Fii serioasã, Renai.
Când a fost ultima datã când te-ai dus la bisericã?
Ceea ce i s-a întâmplat Renatei, este adevãrat.
Au vãzut ºi eu chestia asta.
Am venit aici azi, pentru cã noaptea trecutã am avut un vis despre locul ãsta.
Eram în casa asta, ºi era searã...
Îmi era fricã.
M-am dus spre dormitor. Voi dormeaþi.
Eram conºtientã cã e un vis, dar...
simþeam cum cineva este treaz în casã.
M-am dus în camera lui Dalton.
Era ceva acolo cu el.
Stãtea în colþ.
L-am întrebat: Cine eºti? El a spus: Sunt un vizitator.
L-am întrebat: Ce doreºti?
El a spus: Pe Dalton.
Cred cã încã îi aud vocea.
- Ce? - Este aici!
Era chiar acolo! Dumnezeule!
Iisuse Christoase!
Dumnezeule!
Este bine, este bine.
Te rog, ajutã-l. Te rog.
ªtiu pe cineva care ne poate ajuta.
Dacã doriþi, pot s-o chem.
Eu sunt Specs, el este Tucker.
- Eu sunt Renai. - Bunã.
- Iar tu trebuie sã fii Josh? - Da. Salut.
Asta a fost paranormal. Elise deja ne-a spus cum vã cheamã.
Unde este Elise?
A spus cã are de fãcut niºte teste preliminare...
O ajuta sã comunice cu spiritele.
- Ce e ãla? - E ca un metru.
Monitorizeazã cãldura ºi energia electromagneticã din jur.
Da, câteodatã unele fire vechi emanã energie în atmosferã
ºi provoacã halucinaþii ºi schimbãri de temperaturã.
E puþin mai important decât atât, nu conteazã.
Tucker.
- Ce? - Este din prima serie de Star Trek.
Rar mai gãseºti aºa ceva. Ar trebui þinutã în propria ei cutie.
Dispozitivul acesta monitorizeazã cãldura în raze violet.
- Chiar eu am fãcut asta. - Este impresionant.
Mulþumesc.
Nu este aºa de greu când ºtii ce faci.
Aia, tehnic vorbind, este o jucãrie modificatã.
Am nevoie de puþin timp singur, ca sã mã concentrez.
Corpul are o diferitã cãldurã...
Specs, sun-o pe Elise. Acum!
Nu eram sigurã dacã soneria funcþioneazã, scuze.
- Intrã. - Mulþumesc.
- Dna Rainier? - Dna Rainier este mama mea.
- Mie spune-mi Elise. - Eu sunt John.
ªtiam asta. Ai mai crescut de când te-am vãzut ultima datã.
- De ultima dacã când m-ai vãzut? - Mama ta ºi cu mine suntem vechie prietene.
- Bunã. - Ea este soþia mea, Renai.
- Ce mai faci? - Bunã.
- Mulþumesc cã ai venit. - Mã bucur cã m-aþi chemat.
- Ai nevoie de ceva, Elise? - Nu, n-am nevoie, mulþumesc.
Am monitorizat toatã casa ºi am fãcut poze ultraviolet.
Ne-am uitat la instalaþia electricã, alarma uºii, televizor.
Nimic nu pare sã...
- ªi la fosta casã? - Turker încã nu a monitorizat.
ªtii ce, nu te îngrijora, îmi voi face eu timp
ºi mã voi duce acolo în dupã-amiaza asta.
Da, dar trebuie sã vin ºi eu, pentru cã... Cine o sã lucreze cu echipamentul?
Asta e logic, nu pot face asta fãrã... Da.
- Trebuie sã vin ºi eu. - Da.
Bine, domnilor. Eu nu cred cã instalaþia este problema aici.
- Mã pot plimba prin casã? - Da, bineînþeles.
Mulþumesc.
Ceilalþi copii sunt cu Lorraine acum, nu-i aºa?
Da.
- Specs, þi-ai adus caietul de schiþe. - Da, l-am adus.
Bun, pentru cã vom avea nevoie de el.
- Pentru ce ai nevoie de el? - Ea îmi spune mie ce vede
ºi eu desenez. Asta e cea mai importantã parte din proces.
- Asta e partea de discuþie. - Ba nu este.
Ba este. În fine.
Lasã lumina stinsã.
Bunã, Dalton.
Eºti un bãiat foarte frumos.
Mama ta ºi tatãl tãu sunt aici, deci... n-ai de ce sã te îngrijorezi.
Ce este?
Are sânge pe faþa.
Este o creaturã hidoasã, cu faþa roºie ºi cu un corp negru.
Ochii îi are galbeni... Se vede cã e ceva diabolic.
Mai încet.
Este acoperitã cu o pelerinã neagrã... Îl loc de degete are gheare...
Ce este?
Dumnezeule.
Nici mãcar nu i se vãd picioarele.
Ce este?
Nu sunt sigurã dacã sunteþi pregãtiþi sã auziþi asta...
Dar din pãcate, nu mai pot irosi timp explicându-vã mai detaliat ce este.
Vreau sã ºtiþi cã asta e ceea ce cred eu
ºi poate cã asta corespunde cu diagnosticul pe care vi l-a dat medicul, dar...
Dar voi m-aþi chemat aici ºi o sã iau asta ca pe o acceptare.
- Da? - Da, continuã.
Fiu vostru nu este în comã. Cãzãtura aceea de pe scarã nu are nimic de-a-face cu asta.
Corpul lui este aici...
Dar spiritul lui nu este.
ªi motivul pentru care aceste neplãceri v-au urmat la noua casã...
Este din cauzã cã... Nu casa este bântuitã.
Fiul vostru este.
Nu înþeleg.
Aþi auzit vreodatã de "Proiecþie astralã"?
Da. Experienþele din afara trupului, sau aºa ceva, nu?
Mie îmi place sã le numesc" Cãlãtorii"
Vedeþi voi, existã anumiþi oameni care au abilitatea de a-ºi pãrãsi corpul
ºi sã cãlãtoreascã în diferite locuri sub o formã astralã.
Dalton este un astro proiector foarte priceput.
Face de mult timp asta în timp ce doarme.
Încã de când era mic.
ªi nu îi este fricã, pentru cã el crede cã sunt vise.
ªi lipsa asta de fricã i-a permis sã cãlãtoreascã prea departe.
- ªi sã se... piardã. - Piardã?
- Unde? - Într-un loc pe care eu îl numesc:
- Dincolo de real. - Ce înseamnã asta?
Dincolo de real este o lume foarte depãrtatã de a noastrã.
Dar totuºi, este în jurul nostru, un loc în care timpul este neºtiut.
Este un tãrâm întunecat plin cu sufletele torturate ale morþilor.
Un loc care nu este menit vieþii.
Acolo este Dalton.
Problema este cã... din cauzã cã corpul lui astral a dispãrut,
v-a lãsat pe voi cu un corp fizic ºi cu un recipient gol.
Spiritele ºtiu asta, pentru cã-l pot mirosi.
De asta s-au adunat în jurul lui.
Toate lucrurile acelea pe care le-am vãzut eu?
Toate încearcã sã ia stãpânire asupra corpului sãu fizic,
pur ºi simplu cã... le-a plãcut viaþa.
Au o ºansã sã o mai retrãiascã odatã.
Dar sunt ºi alte genuri de spirite... Cele rãuvoitoare,
care vor sã facã numai rãu.
ªi apoi... mai este ºi asta... Un demon.
Care vrea sã deþinã corpul lui Dalton, pentru un singur motiv...
Sã cauzeze durere celorlalþi.
Este atât de disperat sã-l posede pe Dalton
încât le-a cerut spiritelor sã intre în el.
- Cum adicã le-a cerut? - Spiritele nu pot poseda corpurile
oamenilor, când vor ele. Pentru a îl putea poseda din lumea lor,
este nevoie de timp, energie. Dar cu cât astro corpul lui Dalton
este þinut departe de corpul fizic, cu atât mai mult se slãbeºte conexiunea.
- Este mai uºor sã-l posede. - Nu putem face nimic...
pentru a-l aduce pe Dalton înapoi?
Putem încerca ceva. Dar e puþin neortodox.
Dar am nevoie de încrederea voastrã deplinã.
Nu, nu, nu, îmi pare rãu. Asta a ajuns prea departe.
Nu, te rog, Josh. Ai spus cã-i dai o ºansã.
I-am dat o ºansã, scumpo. Dar nu pot permite cuiva sã vinã în casa noastrã
ºi sã ne spunã cã motivul pentru care fiul nostru e în comã,
este pentru cã sufletul sãu a zburatã undeva, în altã dimensiune.
Am adus-o pânã aici ºi nu vom lua în considerare ce spune?
Am fãcut asta pentru a te face pe tine sã te simþi mai uºuratã.
ªi dacã te-a ajuta, bine.
I-am ascultat pe mãscãricii ãºtia doi, am vãzut desenul...
Dar sã-l implice ºi pe Dalton în asta? Este inadmisibil.
De ce fiul nostru este încã în comã? De ce nu ne poate zice doctorul ce are?
Cum de cel cu vocea raþiunii a devenit tipul rãu?
Nu vezi cã ei încearcã sã ne facã sã credem asta?
Nu mã crezi! Nu mã crezi!
Am schimbat casele pentru tine. Cum adicã nu te cred?
Eu sunt de partea ta în asta.
Dar asta... Asta este periculos, Renai.
Voi ne spuneþi nouã cã boala unui copil,
are o conexiune prosteascã între el ºi
lucrurile pe care soþia mea le-a vãzut ºi...
Mãscãricilor... vã mulþumesc pentru cei 600 de dolari luaþi.
- Te rog, rãmâi. - Mulþumesc. Nu, serios, înþeleg.
Dar vã mulþumesc pentru ospitalitate. Succes.
Iisuse.
Ne pare rãu cã v-am irosit timpul.
Unde te-ai dus, amice?
Te-ai dus undeva? Nu...
Tu eºti chiar aici.
Eºti chiar aici.
Mã poþi auzi?
ªtiu cã mã poþi auzi, dar trebuie sã-mi arãþi cã mã auzi, da, amice?
Trebuie sã-mi arãþi cã mã poþi auzi.
Tata, Mama, Eu, Foster, Cali.
Azi-noapte m-am vãzut dormind.
Apoi am zburat.
Bine.
Cel mai important lucru e ca voi sã nu interveniþi.
O sã fiu sincerã cu voi în legãturã cu rezultatul ºi nu o sã inventez nimic.
Camerele acestea sunt puse pentru a monitoriza orice schimbare din atmosferã.
Când un bec se arde, înseamnã cã e o schimbare de energie în atmosferã.
Nu vã speriaþi dacã se ard.
O sã vedeþi multe lucruri confuze, lucruri pe care nu le înþelegeþi.
Dar nu le întrebaþi ceva. Sã nu vorbiþi.
Vreau sã ºtiþi cã orice voi spune eu cu masca pe faþã, va fi foarte încet,
nu o sã auziþi absolut nimic, dar Steve o sã noteze ce zic eu, o sã vã repete.
Bine.
Stinge lumina, te rog.
Dalton, te chemãm.
Spune-ne cã eºti în siguranþã. Spune-ne unde eºti.
Dalton. Ne poþi auzi?
Rãspunde-ne.
" Cine-i acolo? "
Dalton, sunt pãrinþii tãi.
Te-am cãutat.
Unde eºti?
Nu pot... vedea... nimic aici.
Dalton, nu trebuie sã vezi.
Urmeazã-mi vocea.
Urmeazã-mi vocea, Dalton.
Dalton, de ce nu mai vorbeºti?
Dalton.
" Am nevoie de ajutor. Nu pot vedea nimic aici."
"Dacã mã va auzi, mã va rãni."
Cine te va rãni?
Cine te va rãni, Dalton.
" Omul cu foc..."
" pe faþã."
Dalton, poþi gãsi o cale de scãpare?
" Nu e nicio cale de scãpare."
Urmeazã-mi vocea, Dalton.
Urmeazã-mi vocea!
" Fã liniºte, te vor auzi."
Nu mã vor auzi, Dalton. Urmeazã-mi vocea.
" Te-au auzit."
" Trebuie sã-mi duci "
" pãrinþii de acolo."
"Ajutor, ajutor, ajutor!"
Dalton?
" Târfa dracului!"
" Târfã împuþitã."
" ªtiu cine eºti..."
" Te voi omorî, târfa dracului!"
" Mâncã un..."
" Sã urinez pe faþa ta..."
Dalton?
Specs!
Lasã-l! Pãrãseºte corpul ãsta!
Tucker, aprinde lumina!
Pãrãseºte corpul ãsta, acum!
Hei, Dalton!
- Trãieºte! - Trãieºte?
Trãieºte. Mulþumesc, Doamne!
- Bãieþelul meu. - E bine.
Trei camere, puse în fiecare colþ...
ªi nu am prins nimic.
Dar ia uitã-te la filmarea asta cu camera Panasonic...
Uitã-te!
Vezi asta?
Ia uitã-te acum când dau cadru cu cadru...
Cu cadru...
Dumnezeule.
- Cine o fi? - Mã duc eu.
- Bunã, Lorraine. - Bunã.
Mamã, ce cauþi aici?
I-am cerut mamei tale sã vinã. Trebuia sã vinã neapãrat dupã sesiunea de azi.
- De ce? - Trebuie sã vorbim despre ceva.
Lorraine, ia loc.
Haide, spune-i.
Ce sã-mi spui, mamã?
Motivul pentru care am ºtiut sã o chem pe Elise la problema asta...
Motivul pentru care o ºtiu de atât timp...
Este pentru cã am chemat-o ºi eu o datã. Cu mult timp im urmã.
Pentru a te ajuta pe tine.
- Ce tot spui tu acolo, mamã? - Nu e niciun accident cã fiul vostru
are darul de a cãlãtori.
Abilitatea asta a fost moºtenitã de el...
- De la tatãl sãu. - De la mine?
Dar eu nu... Eu nu pot face asta.
La vârsta de opt ani, aveai coºmaruri,
vedeai lucruri... Þi-era fricã.
Erai înspãimântat de o femeie bãtrânã, care ziceai tu cã te vizita noaptea.
Eu nu te-am luat în serios ce ziceai ºi þi-am spus sã te maturizezi.
Apoi am vãzut-o ºi eu.
Prima datã am zis cã are ceva aparatul foto.
Dar am vãzut-o iar.
În fiecare pozã... se apropia...
din ce în ce...
mai aproape de tine.
Eram atât de înspãimântatã... Apoi am gãsit-o pe Elise.
Îþi aminteºti ceva din asta, scumpule?
Nu, nu-mi amintesc.
Îndepãrtarea memoriei ºi luarea abilitãþii tale de a cãlãtori sub o formã astralã,
a fost singura modalitate de a o opri sã te posede.
Dar în subconºtientul tãu, încã îþi este fricã sã faci poze, nu-i aºa?
Am þinut pozele astea ascunse de tine, de atunci.
Am sfãtuit-o pe Lorraine sã le ascundã ºi sã nu-þi mai facã poze.
Sã te lasã sã uiþi.
- Cine este? - Un parazit.
Þi-a luat corpul astral ºi apoi te-a dus departe, aºa cum a fost luat ºi Dalton.
Îmi pare atât de rãu, Josh.
Am vrut sã te fac sã-þi reaminteºti asta. Chiar am vrut.
Pentru binele fiului tãu.
Fiul tãu e acolo ºi tu eºti singurul care-l poate aduce înapoi.
ªi din câte am vãzut în seara asta, aº spune cã nu mai are mult timp sã te aºtepte.
Bine.
Întotdeauna ai fost mai puternic decât mine.
Poþi face asta.
- Te iubesc. - ªi eu te iubesc.
Te rog, întoarce-te înapoi.
Aminteºte-þi de ce cãlãtoreºti...
ªi sã te gândeºti ºi la lumea noastrã.
Sã nu atragi atenþie asupra ta.
Dacã-ºi vor da seama cã nu eºti unul dintre ei...
Vor veni dupã corpul tãu fizic din lumea asta.
- Eºti pregãtit? - Da.
Dar nu ºtiu pentru ce sunt pregãtit. Bine.
Închide ochii, Josh. Trage o gurã mare de aer ºi...
Relaxeazã-te.
Cu fiecare rãsuflare, permite-i sufletului sã te ducã în viaþa de apoi.
Doar ascultã ticãitul metronomului.
Concentreazã-te pe locul din centrul frunþii tale.
Universul este imens.
Este imens, deoarece nu are sfârºit. Este infinit.
Un om nu poate doar sã meargã cât vede.
Poate pãtrunde ºi mai departe decât vede.
E inutil. N-am habar ce fac.
Acum eºti pe lumea cealaltã, fie ca vocea mea sã-þi fie ghid.
Rãmâi calm ºi nu te abate de la sarcina, în timp ce înaintezi mai departe.
Dalton.
Acum este acolo.
Dalton.
E cineva?
Aºteaptã.
E cineva?
Îl caut pe fiul meu, Dalton.
Dalton.
Unde este fiul meu? Spune-mi unde este fiul meu.
Te rog.
Ce i se întâmplã?
Iisuse...
Ajutã-l, Elise, te rog!
Eºti mai puternic decât ei, Josh.
Îi poþi bate, tu eºti mai puternic decât ei. Tu eºti cel care...
Pleacã de lângã mine!
- Dalton. - Tati?
- Tati! - Amice...
Doamne.
E în regulã.
- Tati, uite, sunt încãtuºat. - Bine, bine, bine.
Stai sã vãd, scumpule.
Te voi scoate de aici, scumpule, da?
Tati e aici.
Ce este?
Doamne. Bine, ascultã-mã, uitã-te la mine,
nimic din astea nu e adevãrat, da? Asta nu e adevãrat, da?
Nimic nu e real, uitã-te în ochii mei, amice. Nimic din astea nu e adevãrat,
trebuie sã plecãm acasã, da?
Trebuie sã mã ajuþi.
Una s-a dus.
Dumnezeule, tatã, se uitã la noi.
Scumpule, rãmâi cu mine, haide, rãmâi cu noi.
Tatã!
A intrat în contact cu el.
Aratã-mi pe unde s-o iau.
- Îl are pe Dalton, sunt sigurã. - Atunci trezeºte-l, pentru numele Domnului!
Nu pot, el trebuie sã ne gãseascã pe noi.
Mi-e fricã, tati.
Dumnezeule, te rog, ajutã-l. Te rog, fã ceva!
Trebuie sã vinã din lumea de apoi.
Josh, urmeazã-mi vocea.
Urmeazã-mi vocea, scumpule!
- Josh, urmeazã-mi vocea. - Tati, cred cã se aude mami.
Josh, întoarce-te înapoi la mine, iubire. Urmeazã-mi vocea.
Josh, urmeazã-mi vocea.
Urmeazã-mi vocea.
E ceva acolo! Elise...
Steve, Tucker, duceþi-vã ºi verificaþi-l pe Dalton.
- Ce? - Verificaþi-l pe Dalton.
- Ce? - Verificaþi-l pe Dalton, acum!
Este aici.
Au venit în lumea noastrã.
Elise, este ceva acolo...
Þine lumina pe Josh.
Haide... Minunat.
Þine lumina pe Josh. Pe Josh!
Trebuie sã-l chemi.
Josh, întoarce-te înapoi, te rog!
Haide, tatã. Mami ne strigã, hai mai repede!
Sunt chiar în spatele tãu. Du-te.
Tu?
Ce vrei de la mine? Ce vrei de la mine?!
Nu-mi este fricã de tine. Nu-mi mai este fricã de tine.
Sã pleci de lângã mine! Pleacã dracului de lângã mine!
Pleacã de lângã mine!
Lasã-mã-n pace!
Haide, Josh, te rog! Întoarce-te înapoi. Urmeazã-mi vocea.
Te rog, Josh, întoarce-te înapoi! Vino înapoi la noi!
Lasã-mã-n pace!
Te rog, Josh. Întoarce-te înapoi aici! Urmeazã-mi vocea!
Te rog, urmeazã-mi vocea! Te rog, întoarce-te înapoi!
Lasã-mã-n pace!
- L-am luat pe Dalton. S-a trezit. - Dumnezeule...
Este bine...
Copilaºul meu.
Frate, am fãcut niºte poze uimitoare.
Vom scrie o carte.
ªi pozele mele o sã fie biletul de vânzare a cãrþilor.
Nu cred cã o sã fie pozele, dar cu siguranþã vor fi importante.
- Pozele fac cât 1000 de cuvinte. - Da, dar ºi cuvintele la fel.
- Þi-e foame, nu? - Da, ºi mã simt obosit.
Te simþi obosit?
- Nu poþi fi obosit. - Ba pot.
Tu ai dormit mult. ªtii ce, nu cred cã am sã te mai las sã te culci.
- Mi-ai arãtat o nouã lume. - Ba nu.
Ai mai fost acolo, îþi aminteºti?
Nu cred cã vreau sã mai mã duc acolo.
Presupun cã nu mai am nevoie de astea.
- Ce? - Nimic.
- O sã scap de astea. - Bine.
De ce ai fãcut asta?
De ce mi-ai fãcut asta, când ºtii bine ce cred eu despre asta, de ce?
De ce?
De ce? De ce? De ce?!
Nu ai sã te mai culci niciodatã. Va trebui sã rãmâi treaz tot restul vieþii.
Ba nu.
De ce? De ce? De ce?!
Târfa dracului!
- Ai tu grijã de el puþin? - Sigur.
Elise.
Lorraine! Dalton!
Josh, unde eºti?
Josh?
Dalton!
Josh!
Iisuse!
Scumpo, sunt chiar aici.