Ne moreš mimo! -Gandalf!
Služim Skrivnemu ognju in vihtim Anorjev plamen.
Vrni se v senco.
Temni ogenj ti ne bo pomagal, Udunov plamen!
Ne moreš mimo!
Ne!
Gandalf!
Bežite, prismode!
Ne!
Gandalf!
Kaj je, g. Frodo?
Nič.
Samo sanje.
STOLPA
Vidiš dno?
Ne! Ne glej dol, Samo! Kar spuščaj se!
Primi! Zgrabi jo, G. Frodo!
G. Frodo!
Mislim, da sem našel dno.
Močvare, vrv in kdove kaj še.
Nič od tega ni normalno.
Kaj je tu notri? -Nič.
Samo nekaj začimb.
Če bi si kdaj privoščila pečenega piščanca.
Pečenega piščanca?!
Nikoli ne veš.
Dragi moj Samo.
Nekaj posebnega je. Najboljša sol na Šajerskem.
Res je nekaj posebnega.
Kanček doma.
Ne smeva je pustiti, da nama ne bi kdo sledil.
Kdo bi nama sledil sem dol?
Škoda. Gospa Galadriel mi jo je dala.
Prava vilinska vrv.
Težko bo. Enega mojih vozlov sem naredil.
Ne bo se hitro razvezal.
Prava vilinska vrv.
Mordor. Edini kraj, ki ga nočeva videti od bliže.
In edini kraj, kamor se trudiva priti.
Pa ne moreva.
Priznajva si, izgubila sva se.
Gandalf ni imel v mislih te poti.
Marsičesa ni imel v mislih,
pa se je zgodilo.
G. Frodo?
Prstan je kriv, kaj?
Vse težji postaja.
Kaj je ostalo od živeža? -Poglejmo.
Izvrstno.
Lembas. In glej!
Še več lembasov.
Tuja hrana mi sicer ne diši,
ta vilinska reč pa ni slaba.
Nič te ne poklapa, kaj?
Dež iz teh oblakov bi me.
Ta kraj mi je pa znan.
Ker sva že bila tu.
Vrtiva se v krogu.
Kaj tako smrdi?
Gotovo je blizu kakšno barje.
Ga vohaš? -Ja.
Voham ga.
Nisva sama.
Zmikavta.
Pokvarjena zmikavta.
Kje je?
Ukradla sta nama ga.
Moj Ponos.
Kletev nadnju! Midva ju sovraži!
Najin je in midva ga želi!
Tole je Želo.
Nekoč si ga že videl.
Je tako, Golúm?
Izpusti ga, sicer ti prerežem vrat.
Peče!
Peče naju!
Prosim!
Grozni vilini so jo spletli.
Snemi jo! -Tiho!
Ni pomoči. Vsi orki v Mordorju bodo slišali trušč.
Zveživa ga in pustiva tu. -Ne!
To bi bila najina smrt!
To tudi zaslužiš!
Morda res zasluži smrt.
Zdaj, ko ga vidim, pa ga pomilujem.
Midva bo prijazen z njima, če bosta onadva prijazna.
Snemi jo.
Midva priseže, da bo ubogal.
Priseže.
Tvojim obljubam ne verjamem.
Midva priseže,
da bo služil gospodarju Ponosa.
Midva priseže na...
... na Ponos.
Golúm. Golúm.
Prstan je varljiv. Držal te bo za besedo.
Ja...
Na Ponos.
Ne verjamem ti!
Na tla! Na tla, sem rekel! -Samo!
Ukaniti naju hoče.
Če ga pustiva, naju bo zadavil v snu.
Poznaš pot v Mordor? -Da.
Si že bil tam?
Da.
Vodil naju boš do Črnih vrat.
K Vratom! K Vratom, pravi gospodar.
Ne! Midva ne gre nazaj. Ne tja. Ne k Onemu.
Ne moreta naju prisiliti.
Prisegel sva, da bova služil gospodarju Ponosa.
Ne. Pepel in prah in žeja, to je tam vse; in brezna, brezna.
In orki, na tisoče orkov.
In Oko, ki ves čas gleda.
Hej! Pridi nazaj!
No! Kaj sem ti rekel?
Pobrisal jo je, stari lopov.
Toliko so vredne obljube.
Semkaj, hobita.
Za mano!
Medo!
Pozni ste. Gospodar postaja neučakan.
Ti Šajerski podgani hoče takoj.
Ogrc mi že ne bo ukazoval.
Saruman bo dobil svoje.
Mi ju bomo pripeljali.
Medo!
Medo? Zbudi se.
Moj prijatelj je bolan.
Vodo potrebuje. Prosim!
Bolan, kaj? Nalijte mu zdravila!
Nehajte!
Slabo ga prenese!
Pustite ga! -Zakaj?
Bi ti tudi malo?
Potem pa drži jezik za zobmi.
Medo.
Pozdravljen, Pip.
Ranjen si. -Nič mi ni.
Pretvarjal sem se. -Pretvarjal?
Vidiš? Še tebe sem pretental.
Ne skrbi zame, Pipin.
Kaj je? Kaj vohaš?
Ljudi.
Izsledili so nas.
Aragorn.
Gremo!
Hitreje napredujejo.
Zavohali so nas.
Pohitimo!
Pridi, Gimli!
Sledimo jim tri dni in noči.
Brez hrane. Brez počitka.
In skoraj brez sledu na golih skalah.
Listje Lóriena se ne obletava zaman.
Morda sta še živa.
In manj kot dan pred nami.
Hitro, Gimli. Dohajamo jih!
Nisem za dolg tek. Škratje smo kot strele.
Nevarni na kratkih razdaljah.
Rohan.
Dom konjskih vladarjev.
Nekaj čudnega se dogaja.
Neko zlo jih poganja hitreje.
Nas pa zadržuje.
Legolas! Kaj vidijo tvoje vilinske oči?
Na severovzhod gredo.
V Ajzengart ju peljejo.
Saruman.
Svet se spreminja.
Kdo se lahko zoperstavi vojskama Ajzengarta
in Mordorja?
Kdo se lahko upre moči Saurona in Sarumana
in zvezi obeh stolpov?
Vladar moj, skupaj bova
vladala Srednjemu svetu.
Stari svet bo zgorel v ognju napredka.
Gozdov ne bo več.
Zavladala bo nova oblast.
Borili se bomo z mečem, kopjem
in železno pestjo orkov.
Čez dva tedna naj bodo oboroženi in pripravljeni!
Gospodar, preveč jih je!
Ne moremo jih oborožiti, nimamo dovolj sredstev.
Zajezite reko, peči naj delajo noč in dan.
Nimamo dovolj kurjave za ognje.
Fangornski gozd nam leži pred nogami.
Skurite ga. -Ja.
Borili se bomo zate.
Prisezi.
Za Sarumana bomo tudi umrli.
Konjski možje so vam vzeli zemljo
in pregnali vaš rod v hribe, kjer komaj životari.
Morilci!
Vzemite zemljo, ki so vam jo ukradli.
Požgite vasi!
Treba je le odstraniti tiste, ki se upirajo.
Začeli bomo v Rohanu.
Ti kmetje se že predolgo upirajo.
Dovolj je.
Éothain! Éothain!
Odpelji sestro. Sama bosta hitrejša.
Éothain ne sme jezditi Garulfa.
Prevelik je.
Odjezdi v Edoras in jih opozori.
Razumeš? -Da, mama.
Nočem stran. Nočem oditi, mama.
Našla te bom, Freda.
Hitro!
Pojdi, otrok.
Gospodar, Rohan...
bo kmalu padel.
Théodred.
Poiščite kraljevega sina!
Mordor bo plačal za to. -To niso mordorski orki.
Gospodar Éomer, semkaj!
Še je živ.
Théodred.
Tvoj sin je hudo ranjen, gospodar.
Padel je v orkovsko zasedo.
Brez obrambe bo Saruman s silo zasedel deželo.
Laž.
Saruman Beli je bil vedno naš prijatelj in zaveznik.
Grima.
Gospodar, orki se klatijo po naši deželi.
Pobijajo vse po vrsti.
Nosijo Sarumanov znak - belo roko.
Zakaj mu moriš že itak zaskrbljeno dušo?
Ti ni jasno?
Tvoj stric je naveličan tvojega nezadovoljstva
in hujskaštva.
Hujskaštva?
Kako dolgo si že Sarumanov sluga?
Kaj ti je obljubil?
Del bogastva, ko bo človeški rod mrtev?
Predolgo že oprezaš za mojo sestro.
Predolgo ji slediš.
Dobro opažaš, Éomer, Éomundov sin.
Predobro.
Izgini iz rohanskega kraljestva
Če se vrneš, te čaka smrt.
Tu nimaš oblasti.
Tvoji ukazi ne veljajo nič.
Ta ukaz ni moje delo.
Kralj ga je izdal.
Zjutraj ga je podpisal.
Dihaj. To je najpomembneje.
Dihaj.
Tečejo, kot bi jih gonil gospodarjev bič.
Ne gremo naprej.
Počivali bomo.
Zakurite ogenj!
Medo!
Polomila sva ga, ko sva odšla iz Šajerske.
Kdo zganja ta hrup?
Drevesa.
Kaj?
Se spomniš gozda na robu Buškinja?
Ljudje so pravili, da je drevje zaradi vode zraslo
in oživelo.
Oživelo?
Drevesa so šepetala,
se pogovarjala
in celo premikala.
Sestradan sem.
Že tri dni jemo le črviv kruh.
Ja!
Lahko bi si privoščili meso!
Pa tadva?
Sveža sta.
Nista za hrano.
Pa njune noge?
Ne potrebujeta jih.
Okusna sta videti. -Nazaj, podlež!
Ujetnika gresta k Sarumanu. Živa in cela.
Živa?
Zakaj živa? A sta tako zabavna?
Neko reč imata. Nekakšno vilinsko orožje.
Gospodar ga potrebuje za vojno.
Mislijo, da imava Prstan.
Ko bodo odkrili, da ga nimava, bo po nama.
Samo grižljaj.
Košček z boka.
Meso nas čaka, fantje.
Pipin.
Greva.
Daj.
Kar kliči na pomoč.
Kar cvili.
Nihče te ne bo rešil.
Pipin!
Rdeča zarja.
To noč je tekla kri.
Rohanski jezdeci,
kakšne so novice iz Marke?
Kaj vilin, človek in škrat iščejo na Rajterskem?
Brž povejte!
Zaupaj mi svoje ime, pa ti bom še jaz svojega.
Odsekal bi ti glavo,
če bi bila posajena kaj više.
Prej bi bil mrtev.
Sem Aragorn, Arathornov sin.
To je Gimli in to Legolas iz Gozdnega kraljestva.
Smo prijatelji Rohana in kralja Théodena.
Théoden ne prepozna več prijatelja in sovražnika.
Niti lastne družine.
Saruman mu je zastrupil um
in zavladal deželi.
Moja četa je zvesta Rohanu.
Zato so nas izgnali.
Beli vešč je pretkan.
Menda hodi naokoli
kot starec, zakrit s kuto.
Njegovi vohuni se nam povsod izmuznejo.
Nismo vohuni.
Sledimo Uruk-hajem na zahod.
Zajeli so naša prijatelja.
Mrtvi so. Ponoči smo jih pokončali.
Ste videli dva hobita?
Majhna sta. Tebi bi se zdela otroka.
Nihče ni preživel.
Trupla smo sežgali.
Mrtva?
Žal mi je.
Hasufel! Arod!
Naj vas konja poneseta na bolje kot stara gospodarja.
Srečno.
Iščite prijatelja.
A ne imejte upanja.
V tej deželi ga ni več.
Na sever!
Njun pašček.
Pustili smo ju na cedilu.
Tu je ležal hobit.
In še drugi.
Plazila sta se.
Z zvezanimi rokami.
Prerezane vrvi.
Sem sta stekla.
Sledili so jima.
Pas!
Teci!
Sledi vodijo od bitke.
V Fangornski gozd.
Fangorn?
Kaj ju je gnalo tja?
Sva se ga otresla? Mislim, da.
Iztrgal vama bom drob!
Pridita!
Splezaj na drevo, Pipin.
Ni ga več.
Medo!
Pa naredimo črvino v tvoj vamp!
Beži, Medo!
Majhna orka.
Govori. Drevo govori.
Drevo?
Nisem drevo!
Ent sem.
Drevesni pastir.
Čuvaj drevja.
Ne govori z njim.
In ne spodbujaj ga!
Pravijo mi Bradodrev.
Na čigavi strani si?
Strani?
Na nikogaršnji strani.
Ker nihče ni na moji strani, mali ork.
Nikomur ni več mar za gozdove.
Nisva orka. Hobita sva.
Hobita?
Nisem še slišal za hobite.
Zveni kot orkovska hudobija!
Pridejo z ognjem
in sekirami.
Glodajo, grizejo, lomijo, sekajo, kurijo!
Uničevalci! Varg jih plentaj! -Ne!
Ne razumeš. Hobita sva!
Polovnjaka!
Iz Šajerske!
Morda sta res.
Morda pa ne.
Beli vešč bo vedel.
Beli vešč?
Saruman.
Vidita?
Pripeljal sva vaju ven.
Hitro, Hobita!
Sreča, da sva vaju našel.
Priden hobit.
V barje naju je zvlekel.
Ja, ja, barje.
Pridita. Popeljal vaju bova varno skozi meglovje.
Pridita! Gremo, hitro.
Našel sem jo,
pot skozi močvare.
Orki je ne poznajo.
Daleč naokrog gredo.
Pojdimo.
Hitro in tiho, kot sence.
Grozen kraj. Preveč je tiho.
Že dva dni nikjer nobene ptice.
Ne, ni ptic za pod zob.
Ni hrustljavih ptic.
In midva je lačen!
Sestradan!
Na.
Kaj pa to jé?
Je okusno?
Zadušiti naju hoče!
Midva ne more jesti hobitske hrane!
Midva mora stradati!
Potem pa stradaj. Blagor nama!
Kruti hobit.
Vseeno mu je, če sva lačen.
Ni mu mar, če midva umre.
Gospodar je drugačen.
Gospodarju ni vseeno.
Gospodar vé.
Ja.
Ponos.
Ko nas obsede,
nas nikoli več ne izpusti.
Ne dotikaj se me!
Mrtveci!
V vodi so mrtvi obrazi.
Vse mrtvo. Vse gnilo.
Vilini in ljudje in orki.
Velika bitka pred davnimi časi.
Mrtve močvare.
Res, res. Tako se imenujejo.
Semkaj.
Ne hodita za lučmi.
Previdno. Ali pa se bosta pridružila mrtvim
in prižgala svoja plamenčka.
Frodo!
Golúm? -Ne hodita za lučmi.
Golúm! -Frodo!
Si cel?
Tako bleščeč.
Tako lep.
Ponos.
Kaj si rekel?
Gospodar bi moral počivati.
Gospodar mora čuvati moči.
Kdo si? - Ne sprašuj. Te nič ne briga.
Golúm. Golúm.
Menda si bil rečni hobit.
Hladno je srce in kosti, hladen popotnik, ki doma ni.
Imel si žalostno življenje.
Ne vidi, kaj pred njim tiči, ko sonca ni in luna spi.
Včasih si bil skoraj hobit.
Mar ne?
Sméagol.
Kako si mi rekel?
Mar ti ni bilo tako ime?
Davno tega.
Moje ime.
Sméagol.
Črni jezdeci!
V zaklon!
Hitro, Frodo!
Hitro! Videli nas bodo!
Mar niso mrtvi? -Mrtvi?
Ne moreš jih ubiti, ne.
Besi!
Besi na krilih!
Prišli so ponj.
Prišli so po Ponos.
Frodo! Vse je v redu.
Tukaj sem.
Pohitita, hobita.
Črna vrata so blizu.
Orkovska kri.
Čudni sledovi.
Zrak je gost.
Gozd je star.
Zelo star.
Poln spominov.
In jeze.
Drevesa se pogovarjajo.
Gimli!
Odloži sekiro.
Tudi ona imajo čustva, prijatelj.
Vilini so to storili.
Zbudili so drevesa in jih naučili govoriti.
Govoreča drevesa.
O čem se sploh imajo pogovarjati?
Edino o veveričjih iztrebkih.
Tam je nekaj.
Kaj vidiš?
Beli vešč prihaja.
Ne dopustita, da spregovori. Uročil nas bo.
Biti moramo hitri.
Hodite po stopinjah dveh hobitov.
Kje sta?
Predvčerajšnjim sta šla tu mimo.
Srečala sta nekoga, ki se ga nista nadejala.
Vas to tolaži?
Kdo si?
Pokaži se!
Ni mogoče.
Odpusti mi.
Mislil sem, da si Saruman.
Saj sem Saruman.
Bolje rečeno, sem to, kar bi Saruman moral biti.
Padel si.
Skozi ogenj
in vodo.
Od najgloblje temnice do najvišjega vršaca
sem se bil z Balrogom.
Dokler ga nisem porazil
in pogubil na planinskem pobočju.
Vzela me je tema.
Zataval sem stran od misli in časa.
Zvezde so se vozile mimo
in vsak dan je bil dolg kot ves zemeljski vek.
A to ni bilo vse.
Spet sem začutil življenje v sebi.
Vrnil sem se,
dokler ne opravim naloge.
Gandalf.
Gandalf?
Tako je.
Tako so mi pravili.
Gandalf Sivi.
Tako se je glasilo ime.
Gandalf.
Jaz sem Gandalf Beli.
Vrnil sem se,
ko se bliža čas velikih sprememb.
En del poti je končan, drugi se začenja.
Pohitimo v Edoras. -Edoras?
To pa ni blizu!
Menda so v Rohanu težave. Dežela je bolna, kot njen kralj.
Da. Ne bo je lahko ozdraviti.
Smo po nepotrebnem tekli sem?
Naj kar pustimo uboga hobita
v tem groznem, mračnem, vlažnem...?
Hočem reči očarljivem,
prav ljubkem gozdu.
Meda in Pipina v Fangorn ni pripeljalo naključje.
Tukaj že dolga leta spi mogočna sila.
Njun prihod bo kakor padec majhnih kamenčkov,
ki sproži plaz v gorah.
Glede nečesa se pa nisi spremenil, dragi prijatelj.
Še vedno govoriš v ugankah.
Zgoditi se ima, kar se ni zgodilo že od Starših dni.
Enti se bodo zdramili
in odkrili, da so silni. -Silni?!
Dobro.
Ne skrbi, mojster škrat.
Medo in Pipin sta na varnem.
Precej bolj, kot boš ti zelo kmalu.
Novi Gandalf je precej bolj čemeren kot stari.
Če me oči ne varajo,
je to eden od mearov.
Scadufax.
Velikaš med konji
in prijatelj v mnogih nevarnostih.
Debloživa jerebika,
dar bil je tvoje krošnje žar,
ko je bil poletni čas.
Ta krona zlato-rdeča vrh tvoje glave bleščeča,
ki si jo navpik nosila.
Kakšni čudoviti verzi.
Je še daleč? -Ne bodi neučakan.
Lahko bi rekel, da je daleč.
Moj dom je globoko v gozdu,
blizu gorskih korenin.
Gandalfu sem obljubil, da vaju bom varoval.
In tudi bom.
Mislim, da vama bo tale tudi všeč.
Sam sem jo sestavil.
Pa ja.
Vsa drevesa se napno,
ko sonce lega nanje,
ko gozdni dvori zelene
v zahodniku hladečem,
se boš vrnila,
se boš vrnila
v deželo te prelestne sreče.
Spita, mala Šajerca.
Ne ozirajta se na zvoke noči.
Spita do jutranje zore.
Mene čakajo opravki v gozdu.
Mnogo jih je treba poklicati. Mnogi morajo priti.
Senca je legla nad Fangorn.
Bliža se čas, ko se bodo posušili vsi gozdovi.
Senca, ki srepi z vzhoda, začenja dobivati obliko.
Sauron ne bo trpel tekmeca.
Z vrha Barad-dura njegovo oko brez prestanka opreza.
A ni še dovolj mogočen, še ga obhaja strah.
Razjeda ga dvom.
Dosegle so ga govorice.
Numenorski dedič še živi.
Sauron se te boji, Aragorn.
Boji se, kaj lahko postaneš.
Zato bo hitro in z vso silo napadel svet ljudi.
S pomočjo svoje marionete, Sarumana, bo uničil Rohan.
Vojna je pred vrati.
Rohan se mora braniti in to je naš prvi izziv.
Rohan ni močan, hitro bo padel.
Kraljev um je zasužnjen, stara Sarumanova zvijača.
Kralja Théodena ima trdno v oblasti.
Sauron in Saruman zategujeta past.
Kljub vsej njuni zvijačnosti
pa nekaj dela v naš prid.
Prstan ostaja skrit.
In da smo ga pripravljeni uničiti,
mu ni prišlo na misel niti v najbolj mračnih sanjah.
Sovragovo orožje se v rokah enega od hobitov
približuje Mordorju.
Vsak dan je bliže ognju gore Pogube.
Zdaj moramo verjeti v Froda.
Vse zavisi od tega, kako hitro
in neopazno bo opravil nalogo.
Ne obžaluj, da si ga pustil.
Sam mora dokončati delo.
Ni sam.
Samo je šel z njim.
A tako?
Res? Dobro.
Zelo dobro.
Črna vrata Mordorja.
Naj nam bo prihranjeno.
Moj stari Ata bi imel kaj povedati.
Gospodar je hotel vedeti kod se gre v Mordor.
Sméagol je pokazal, kot je gospodar rekel.
Res sem.
No, pa smo tu.
Naprej ne moremo.
Glej!
Vrata.
Odpirajo se!
Vidim pot.
Samo, nikar!
Gospodar!
Ne zahtevam, da greš z mano. -Vem.
Niti vilinski plašč naju ne skrije.
Zdaj! -Ne!
Ne, gospodar!
Ujeli vas bodo!
Ne nosite ga Onemu.
Ponos hoče dobiti.
Brez prestanka ga išče.
Ponos pa hoče nazaj k njemu.
Ampak ne sme ga dobiti.
Še druga pot je.
Bolj skrivna. Temnejša.
Zakaj nisi prej povedal? -Gospodar ni vprašal.
Nekaj naklepa.
Druga pot pelje v Mordor?
Ja. Pot...
in nekaj stopnic.
Potem pa...
predor.
Sem naju je že pripeljal, Samo.
Nikar.
Držal je besedo.
Ne.
Vodi naju, Sméagol.
Pridni Sméagol vedno pomaga.
Hej?
Bradodrev?
Kam je odšel?
Čudovite sanje sem imel.
Imela sva velik sod, poln pipne zeli.
Vso sva pokadila. In potem...
ti je bilo slabo.
Vse bi dal za en dim Starega Toba.
Si slišal?
Že spet.
Nekaj ni v redu. Nekaj zelo ni v redu.
Rekel si nekaj... drevesovskega.
Nisem. Samo pretegnil sem se.
Višji si.
Kdo? -Ti!
Od česa? -Od mene!
Vedno sem bil višji od tebe.
Pipin, vsi vedo, da sem jaz visok, ti pa nizek.
Lepo te prosim.
Koliko meriš? Največ 1 06 cm?
Jaz pa skoraj 1 09.
1 1 1 !
Stoenajst.
Nekaj si ušpičil.
Nikar, Medo! Ne pij!
Medo!
Bradodrev ne dovoli.
Hočem jo! -Lahko bi bilo nevarno!
Vrni!
Medo!
Stran.
Ne bi se smel zbujati.
Zemljo jej. Globoko koplji. Vodo pij.
Spat pojdi.
Stran.
Pridita. Gozd se prebuja.
Ni več varno.
Drevesa so postala divja in nevarna.
V njihovih srcih vre bes.
Njihove misli so mračne,
sovraštvo pa močno.
Lahko vama storijo kaj žalega.
Premalo nas je ostalo.
Premalo entov, da bi jih krotili.
Kako, da vas je tako malo, če tako dolgo živite?
Imate otroke?
Grozno dolgo vrsto let ni bilo nobenih entkov.
Zakaj? -Izgubili smo entinje.
Žal mi je.
Kako pa so umrle? -Umrle? Ne.
Izgubili smo jih.
Zdaj pa jih ne moremo najti.
Sta jih morda videla na Šajerskem?
Mislim, da ne.
Pa ti, Pip?
Kakšne pa so?
Tega pa ne vem več.
Edoras in Zlati hram Meduseld.
Tam biva Théoden, rohanski kralj,
čigar um je zamegljen.
Saruman ima veliko moč nad njim.
Vladar moj,
tvoj sin je mrtev.
Gospodar?
Stric?
Ne boš šel k njemu?
Ne boš ničesar storil?
Pazite na besede
in ne pričakujte dobrodošlice.
Verjetno je ponoči umrl.
Kakšna nesreča, da je kralj
izgubil edinega dediča.
Težko se je sprijazniti, da ga ni več.
Posebno zdaj, ko te je brat zapustil.
Pusti me samo, ti gad!
Saj si ostala sama.
Kdo ve, kaj si govorila v temo,
v bridkih prebedenih nočeh,
ko se zdi, da se ti vse življenje krči.
Ožijo se in te dušijo stene tvoje izbe,
kolibe za divjo zver.
Tako lepa.
Tako hladna.
Kot jutro blede pomladi,
ki se ga še drži zimski hlad.
Tvoje besede so strup.
Še na pokopališču je bolj veselo.
Oborožen ne smeš pred kralja, Gandalf Sivokutar.
Po ukazu Grime Kačjeusta.
Še palico.
Saj ne boste starcu odrekali opore?
Vladar, prihaja Gandalf Sivi.
Glasnik gorja.
Ustrežljivost tvojega hrama pojenjava,
kralj Théoden.
Ni nam dobrodošel.
Zakaj bi ti izrekal dobrodošlico,
Gandalf Hudournik?
Pravično vprašanje, gospodar.
Pozna je ura,
v kateri se sklene pojaviti ta coprnik.
Slab glas mu pravim.
Slab glas je nezaželen gost.
Tiho! Drži svoj strupeni jezik za zobmi.
Nisem šel skozi ogenj in smrt,
da bi se prerekal z ničvrednim črvom.
Palica!
Ukazal sem, da mu jo vzemite.
Théoden,
Thengelov sin,
predolgo si sedel v senci.
Na tvojem mestu se ne bi premaknil.
Prisluhni mi!
Odrešujem te
uroka.
Tukaj nimaš moči,
Gandalf Sivi.
Saruman, izsesal te bom kot strup iz rane.
Stoj.
Če odidem, bo Théoden umrl.
Mene nisi ubil.
Tudi njega ne boš.
Rohan je moj.
Poberi se.
Poznam te.
Éowyn.
Gandalf?
Nadihaj se spet svobodnega zraka.
Temne so bile moje sanje.
Prsti se bodo spomnili nekdanje moči,
če se oprimejo meča.
Vedno...
sem ti služil, gospodar.
Tvoje padarstvo bi me kmalu spravilo na vse štiri!
Ne pošiljaj me proč.
Nikar, gospodar.
Pusti ga.
Zaradi njega je bilo prelite že preveč krvi.
S poti!
Živel kralj Théoden!
Kje je Théodred?
Kje je moj sin?
Simbelmynë.
Od nekdaj raste na grobovih mojih prednikov.
Zdaj bo prekrivala sinov grob.
Gorje, da so ti hudi dnevi moji.
Mladi umirajo, stari pa životarimo.
Dočakal bom
zadnje dneve svojega rodu.
Théodred ni umrl po tvoji krivdi.
Oče ne bi smel pokopati otroka.
Bil je močan.
Njegov duh bo našel pot v hrame tvojih očetov.
Nihče jih ni opozoril.
Bili so neoboroženi.
Zdaj divji možje požigajo Zahodni fold.
Kopice, koče in drevje.
Kje je mama?
To je le začetek groze, ki jo naklepa Saruman.
Od strahu pred Sauronom je zdaj še močnejši.
Spoprimi se z njim.
Zmami ga stran od žensk in otrok.
Moraš se boriti.
2000 mož ta hip jezdi na sever.
Éomer ti je zvest.
Njegova četa se bo borila za kralja.
Zdaj so že 300 milj stran.
Éomer nam ne more pomagati.
Vem, da to pričakujete,
a ljudstvu ne bom nakopal še več smrti.
Ne bom tvegal odkritega spopada.
Neizbežen je, če tvegaš ali ne.
Kolikor vem,
je Théoden rohanski kralj, ne Aragorn.
In kako bo kralj odločil?
Po kraljevi zapovedi
zapustite mesto.
Zatekli se bomo v Helmov brezen.
Ne nosite dragocenosti. Vzemite le najnujnejše.
Helmov brezen.
Bežijo v gore, ko bi se morali boriti.
Kdo jih bo branil, če ne kralj?
Misli, da dela prav.
Brezen jih je že rešil.
Iz globeli ni izhoda. V past gre.
Misli, da gredo na varno.
Čaka pa jih pokol.
Trdno voljo ima, a skrbi me zanj.
Skrbi me za Rohan.
Pred koncem te bo potreboval.
On in rohansko ljudstvo.
Obramba mora zdržati.
Zdržala bo.
Sivi Romar.
Tako so mi rekli.
300 človeških dob sem na svetu, pa mi zmanjkuje časa.
Z malo sreče ne bom iskal zaman.
Čakaj me ob zori petega dne.
Ob zori zri na vzhod.
Pojdi.
Konj je podivjan. Ni pomoči. Pustite ga.
Ime mu je Brego.
Pripadal je mojemu bratrancu.
Brego.
Kraljevsko ime.
Slišala sem za vilinsko magijo,
a nisem je pričakovala pri potikavcu s severa.
Govoriš kot eden od njih.
Nekaj časa sem odraščal
v Razendelu.
Odveži ga.
Dovolj bojev je že videl.
Gandalf Beli.
Gandalf Bedak!
Me hoče ponižati s to svojo novo pojavo?
Z veščem so bili še trije.
Vilin, škrat in človek.
Po konjih smrdiš.
Človek...
Je bil iz Gondorja? -Ne, s severa.
Eden dúnedainskih potikavcev, bi rekel.
Precej revno oblečen.
Nosil pa je nenavaden prstan.
Dve kači s očmi iz smaragdov.
Ena golta, druga nosi krono zlatih cvetov.
Barahirjev prstan.
Gandalf Sivokutar torej misli, da je našel Isildurjevega dediča.
Izgubljenega gondorskega kralja. Bedak.
Potomci že leta ne živijo več.
Ni pomembno.
Svet ljudi bo podlegel.
Začelo se bo v Edorasu.
Pripravljen sem, Gamling.
Pripelji mi konja.
Nismo poraženi.
Vrnili se bomo.
Okretna si z mečem.
Od nekdaj ga znamo vihteti.
In goloroke umreti pod njim.
Ne bojim se smrti in bolečine.
Česa pa se bojiš?
Rešetk.
Ostati za njimi, dokler se starost ne sprijazni,
priložnost junaštva pa premine onkraj želje.
Hči kraljev si
in rohanska bojevnica.
Ne čaka te taka usoda.
Théoden ne bo ostal v Edorasu.
Ve, da je mesto ranljivo.
Pričakuje napad.
Umaknili se bodo v Helmov brezen,
mogočno rohansko utrdbo.
Pot tja, čez gore, je nevarna.
Počasni bodo.
Ženske in otroci bodo zraven.
Pošlji vargojezde.
Smrduh, ne hiti preveč naprej.
Zakaj to počneš? -Kaj?
Ponižuješ ga. Ves čas ga omalovažuješ.
Zato.
Ker je res tak.
Same laži in prevare so ga.
Samo do Prstana mu je.
Ne sanja se ti, kaj mu je Prstan storil
in to še traja.
Rad bi mu pomagal.
Zakaj?
Moram verjeti, da bo kot nekoč.
Ne moreš ga rešiti.
Kaj pa ti veš? Nič!
Oprosti, Samo. Ne vem, zakaj sem to rekel.
Jaz vem.
Prstan je kriv.
Ne spustiš ga z oči.
Videl sem te.
Ne ješ. Komaj kdaj spiš.
Obsedel te je.
Moraš se mu upreti. -Vem, kaj moram.
Prstan so zaupali meni. Moja naloga je.
Moja! Samo moja!
Se slišiš?
Veš, komu si zdaj podoben?
Midva ga hoče.
Midva ga potrebuje.
Mora dobiti Ponos.
Ukradla sta nama ga.
Zahrbtna mala hobita.
Pokvarjena, potuhnjena, lažniva.
Gospodar že ne.
Da, lažniva.
Prevarila te bosta, ti zadajala rane, lagala.
Gospodar je moj prijatelj.
Nimaš prijateljev. Nihče te ne mara.
Ne poslušam.
Lažnivec si in tat.
Ne.
Morilec.
Izgini.
Izginem naj?
Sovražim te.
Kje bi bil brez mene? Golúm. Golúm.
Rešil sem naju.
Zaradi mene sva preživela.
Nič več.
Kaj si rekel?
Zdaj gospodar skrbi za naju.
Midva te ne potrebuje več.
Kaj?
Pojdi.
In ne vračaj se.
Ne.
Pojdi in ne vračaj se.
Pojdi in ne vračaj se!
Rekel sva mu, naj gre.
Pa je šel.
Ni ga več! Ni ga več!
Sméagol je svoboden!
Glej.
Glej, kaj našel Sméagol.
Mlada sta.
Mehka sta. Dobra.
Res sta. Pojej!
S takim vedenjem
ga siliš na bruhanje.
Zajec je dober le na en način.
Kaj dela?
Neumni, debeli hobit.
Uničil boš.
Kaj bi uničil? Saj imata komaj kaj mesa.
Par čomp bi prišlo prav.
Kaj so čompe?
Krompir.
Pretlačiš jih in vržeš v lonec.
Lahko pa so zlato pečeni z ocvrto ribo.
Tega se niti ti ne bi branil.
Bi.
Kvariš dobro ribo.
Daj nama surovo
in še živo.
Kar imej gnusni krompir.
Ni ti pomoči.
G. Frodo?
Kdo so? -Izprijeni možje.
Sauronovi sluge.
Poklicali so jih v Mordor.
Temni zbira vojsko.
Ne bo dolgo. Kmalu bo pripravljen.
Pripravljen na kaj? -Na začetek vojne.
Zadnje vojne, ki bo ves svet zavila v senco.
Naprej moramo. Pridi, Samo.
G. Frodo.
Glej.
Olifont.
Doma mi ne bodo verjeli.
Sméagol?
Predolgo smo se mudili tu.
Gremo, Samo.
Ne! Nedolžna popotnika sva!
Popotnikov v tej deželi ni. So le sluge Temnega stolpa.
Najin opravek je skrivnost.
Kdor trdi, da je proti sovragu, naju ne bi smel zadrževati.
Sovragu?
Tudi on je verjetno zvesto opravljal dolžnost.
Človek se vpraša, kako mu je ime?
Od kod prihaja?
Ali je bil v srcu res zloben?
Kakšne laži ali grožnje so ga odvedle od doma?
Mar ne bi raje ostal tam,
v miru.
Vse nas bodo žrli črvi.
Zvežite ju.
Res je, škratinj je malo.
In po glasu in stasu so tako podobne možem,
da jih mnogi ne ločijo.
Zaradi brad.
To je porodilo prepričanje,
da škratinj ni
in da se škratje kar pojavimo iz zemlje,
kar je navadna neumnost.
Je že v redu.
To sem namenoma storil.
Že dolgo nisem videl nasmeha na njenem licu.
Bila je otrok, ko so njenega očeta prinesli mrtvega.
Orki so ga potolkli.
Gledala je, kako mater razjeda žalost.
Potem je ostala sama in skrbela za kralja.
Služila je starcu, ki bi jo moral ljubiti kot oče.
Gimli.
Obaro sem skuhala.
Ni kaj prida, je pa topla.
Hvala.
Dobra je.
Stric mi je povedal nekaj čudnega.
Da si se boril skupaj s Thengelom, mojim dedom.
Gotovo se moti.
Kralj Théoden ima dober spomin. Takrat je bil še otrok.
Potem imaš vsaj 60 let.
70?
Menda ne 80!
87.
Iz rodu Dúnedainov si.
Potomec Númenorcev, ki jim je dano dolgo življenje.
Govori se, da je tvoj rod le še legenda.
Le malo nas je ostalo.
Severno kraljestvo je že zdavnaj uničeno.
Žal mi je. Jej, prosim.
Svetloba večernice ne raste in pojema.
Lahko jo dam komur hočem.
Kot svoje srce.
Zaspi.
Saj spim.
Sanjam.
Potem so lepe sanje.
Spi.
Nekoč si mi rekla,
da bo prišel ta dan.
To ni konec. Začetek je.
Pojdi s Frodom.
To je tvoja pot.
Moja pot mi je skrita.
Leži pred tvojimi nogami.
Zdaj ne smeš omahovati.
Arwen.
Če v nič ne verjameš,
verjemi vsaj v to.
Verjemi v naju.
Kje je?
Ženska, ki ti je dala dragulj.
Naš čas se izteka.
Arwenin čas se izteka.
Pusti jo.
Naj odpluje na zahod.
Naj odnese ljubezen v Neumrljive dežele.
Tam bo večno živela.
A le kot spomin.
Ne bom dovolil, da mi hči tu umre.
Ostaja, ker še upa. -Zaradi tebe ostaja.
K svojim sodi.
Kar tako bi odšel?
Si mislil, da se boš ob zori neopazno odkradel?
Ne bom se vrnil.
Podcenjuješ svojo veščino v boju.
Vrnil se boš.
Ne mislim na smrt v bitki.
Na kaj pa?
Ponuja se ti še eno življenje.
Proč od vojne, žalosti, obupa.
Zakaj tako govoriš?
Umrljiv sem. Ti pa si vilinka.
Bile so le sanje, Arwen.
Nič več.
Ne verjamem ti.
Tvoj je.
Podarila sem ti ga.
Obdrži ga.
Gospod?
Pluje v Neumrljive dežele s preostalimi njenega rodu.
Kaj je?
Háma? -Ne vem.
Vargi!
Izvidnik!
Kaj vidiš? -Vargi. Napadajo nas.
Spravite jih proč!
Konjeniki na čelo.
Spravite me gor. Konjenik sem.
Hitro!
Odpelji jih v Helmov brezen, hitro.
Lahko se borim. -Ne!
Stori to zame.
Za mano!
Pojdi. Hočem reči naprej. -V dolino!
Tako. Pojdi! -Ostanite skupaj!
Prinesi svoj ljubki obrazek k sekiri.
Tega pripiši meni!
Smrdljiva zver.
Aragorn!
Aragorn?
Povej, kaj se je zgodilo, pa ti olajšam smrt.
On...
Mrtev je.
Padel je s pečine.
Lažeš.
Ranjence na konje.
Volkovi Ajzengarta se bodo vrnili.
Mrtve pustite.
Pridi.
Končno! -Helmov brezen.
Tam je.
Zdaj smo varni!
Varni smo, gospica.
Hvala.
Mama! -Éothain!
Freda!
Kje je ostalo? -Le toliko smo lahko rešili.
Odnesite v jame.
Prostor za kralja.
Prostor za Théodena. Prostor za kralja.
Tako malo se vas je vrnilo.
Ljudje so na varnem.
A za ceno mnogih življenj.
Gospica.
Aragorn...
Kje je?
Padel je.
Vse sile povleci za obzidje.
Zapahni vhod in postavi straže.
Kaj pa tisti, ki se ne morejo boriti? Ženske in otroci?
Odpeljite jih v jamo.
Če nas Saruman hoče doseči, mora imeti dolgo roko.
Helmov brezen ima šibko točko.
Obzidje je živa skala,
le ob vznožju je prepust,
navaden jarek.
Kako bo ogenj uničil kamen?
Le kaj lahko poruši steno?
Če prebijemo obzidje, bo Helmov brezen padel.
Tudi če, za napad bi bila potrebna
brezštevilna vojska.
Več desettisočglava.
Gospodar, saj je nimamo.
Prihaja nova oblast.
Njena zmaga je pred vrati.
To noč...
bo rohanska kri napojila zemljo!
Naprej, nad Helmov brezen!
Nikomur ne prizanašajte!
V boj!
Človeški rod ne bo dočakal zore.
Glej! Dim na jugu.
Zadnje čase se iz Ajzengarta
ves čas dviga dim.
Ajzengarta?
Bili so časi,
ko je Saruman hodil po mojih gozdovih.
Zdaj pa je njegova pamet iz železa
in kolesc.
Ni mu mar tistega, kar raste.
Kaj je?
Sarumanova vojska.
Vojna se je začela.
Naj te čuva milost Valarjev.
Brego.
Arwen.
Čas je.
Ladje bodo odplule proti Valinorju. Pojdi, preden bo prepozno.
Odločila sem se.
Ne bo se vrnil.
Zakaj ostajaš, ko ni več upanja?
Upanje še živi.
Tudi če Aragorn preživi, ne bosta združena.
Tudi če porazi Saurona in postane kralj
in če se ti izpolnijo vsi upi,
boš spoznala grenkobo umrljivosti.
Naj bo kriv meč ali zob časa,
Aragorn bo umrl.
Ne bo tolažbe,
ki bi ti blažila bolečino ob njegovi smrti.
Odšel bo
v blišču kraljev človeškega rodu,
v neomadeževani slavi pred koncem tega sveta.
Ti, hči moja,
pa boš životarila v temi in dvomu
kot zimska noč brez zvezd.
Živela boš
v objemu bolečine pod venečimi drevesi,
dokler se svet ne spremeni
in tvoja dolga leta iztečejo.
Arwen.
Tukaj zate ni več ničesar.
Le smrt.
Mar do mene ne čutiš ljubezni?
Čutim, oče.
Sovragova moč narašča.
S svojo marioneto, Sarumanom,
bo uničil rohansko ljudstvo.
Ajzengartsko zlo je prišlo na plan.
Sauronovo oko je uprto v Gondor,
zadnje svobodno kraljestvo ljudi.
Napadel bo kot blisk.
Čuti, da je Prstan blizu.
Prstanonoša slabi.
Frodo začenja razumeti,
da ga bo naloga stala življenja.
To dobro veš.
Vnaprej si vedel.
Vsi smo sprejeli to tveganje.
Temne sile se zbirajo in Prstanova volja se krepi.
Na vso moč išče pot v človeške roke.
V roke ljudi, ki jih njegova moč z lahkoto premami.
Mladi gondorski vojvoda mora le seči po prstanu,
ga vzeti in svet bo podlegel.
Blizu je.
Tako blizu svojemu cilju.
Sauron hoče vladati vsemu življu,
četudi to pomeni konec sveta.
Čas vilinov
je mimo.
Bomo Srednji svet prepustili usodi?
Naj se sami branijo?
Kakšne so novice?
Saruman je napadel Rohan.
Théodenovo ljudstvo se je umaknilo v Helmov brezen.
A naša skrb so naše meje. Faramir, orki so na pohodu.
Sauron zbira vojsko.
Vzhodarji in Južarji so pred Črnimi vrati.
Koliko? -Več tisoč. Vsak dan prihajajo.
Kdo brani reko? -500 mož iz Osgiliatha.
Mesto ne bi zdržalo napada.
Iz Ajzengarta napada Saruman,
Sauron iz Mordorja.
Borba bo na dveh frontah.
Gondor ni močan.
Sauron bo kmalu napadel.
In z vso silo.
Ve, da ga ne moremo odbiti.
Možje pravijo, da sta orkovska vohljača.
Vohljača? Čakaj malo.
Kaj pa sta, če ne vohljača?
Povejta.
Hobita iz Šajerske.
Jaz sem Frodo Bisagin, to pa Samoglav Gamgi.
Telesni stražar?
Vrtnar.
In kje je vajin zmuzljivi prijatelj?
Tisto potepuško revše
sovražnega videza.
Nikogar drugega ni.
Sedem sodrugov je zapustilo Razendel.
Enega smo izgubili v Moriji.
Dva sta mojega rodu,
po en škrat in vilin in dva moža.
Aragorn, Arathornov sin, in Gondorec Boromir.
Boromirov prijatelj si?
Ja.
Vsaj kar se mene tiče.
Bi žaloval, če izveš, da je mrtev?
Mrtev?
Kako? Kdaj?
Nadejal sem se, da boš ti povedal.
Če se mu je kaj zgodilo, nama moraš povedati.
Šest dni je tega, kar je reka naplavila njegov rog.
Razklan na dvoje.
In še več, v srcu čutim.
Bil je moj brat.
Boromir!
Njega dni je bilo to mesto dragulj kraljestva.
Mesto svetlobe, lepote in glasbe.
Spet bo tako!
Naj mordorska vojska ve:
Nikoli več ne bodo zasedli zemlje mojega ljudstva.
Osgiliath spet pripada Gondorju!
Za Gondor! -Za Gondor!
Dober govor. Kratek in jedrnat.
Dlje bomo lahko pili!
Prinesite pivo! Možje so žejni!
Ne pozabi tega dne, bratec.
Danes je življenje lepo.
Kaj je?
Tukaj je.
Nama ne more dati vsaj malo miru? -Kje je?
Kje je gondorski junak? Kje je moj prvorojenec?
Oče!
Pravijo, da si skoraj sam opravil s sovražnikom.
Pretiravajo. Tudi Faramir je zaslužen za zmago.
Če ne bi bilo njega, mesta ne bi izgubili.
Mar ga ne bi moral braniti?
Saj bi ga, a bilo nas je premalo.
A, premalo.
Dopustil si, da so nasprotniki kar vkorakali.
Ves čas me sramotiš.
Nehote.
Skuša izpolnjevati tvojo voljo, pa mu tega ne priznaš.
Oče, rad te ima. -Ne obremenjuj me s Faramirjem.
Vem, da ni za nobeno rabo.
Govoriti morava o pomembnejših rečeh.
Elrond Razendelski je sklical zborovanje.
Ni povedal zakaj, vendar sem uganil.
Menda so našli sovragovo orožje.
Edini Prstan.
Isildurovo gonobo. -Prišel je v vilinske roke.
Vsi ga bodo hoteli zase: ljudje, škratje, vešči.
Tega ne smemo dopustiti. Moramo ga dobiti v Gondor.
Gondor. -Vem, da je nevarno.
Prstan bo skušal skvariti srca šibkih ljudi.
Ti pa si močan. In mi ga zares potrebujemo.
Mi krvavimo, naši možje umirajo.
Sauron čaka pravo priložnost. Zbira novo vojsko.
Vrnil se bo.
In takrat ga ne bomo mogli ustaviti.
Moraš tja.
Prinesi mi to mogočno darilo.
Ne. K svojemu ljudstvu sodim. Ne pa v Razendel.
Lastnemu očetu bi odrekel? -Če je treba v Razendel,
pošlji mene. -Tebe?
Že razumem.
Priložnost za Faramirja, gondorskega vojvodo, da se izkaže.
Nikakor.
To nalogo zaupam le tvojemu bratu.
Tistemu, ki me ne bo izneveril.
Ne pozabi tega dne, bratec.
Vojvoda Faramir!
Našli smo tretjega.
Z mano moraš.
Poglej tja dol.
Kdor plava v Prepovedanem tolmunu, ga čaka smrt.
Čakajo le moj ukaz.
Naj streljam?
Skala, tolmun je kot baržun
Riba slastna.
Midva si zelo želi, da prej ko prej jo ulovi
in snede ribo slastno.
Stoj.
Ta stvor je povezan z mano.
In jaz z njim.
Najin vodnik je.
Prosim,
dovoli, da se spustim do njega.
Sméagol.
Gospodar je tukaj.
Pridi, Sméagol.
Zaupaj gospodarju. Pridi.
Prav zdaj moramo naprej?
Sméagol, moraš zaupati gospodarju.
Za mano. Pridi.
Pridi.
Pridi, Sméagol.
Priden, Sméagol.
Pridi.
Ne storite mu žalega!
Ne upiraj se. Poslušaj me.
Gospodar!
Dovolj je bilo.
Kam ju vodiš?
Odgovori.
Sméagol.
Zakaj Sméagol joče?
Kruti možje naju trpinčijo.
Gospodar naju je prevaral.
Seveda je.
Sem rekel, da je potuhnjen.
Sem rekel, da je lažniv.
Gospodar je najin prijatelj.
Prijatelj.
Izdal naju je.
Ne! Kaj te briga.
Pusti naju!
Nemarna hobita!
Ukradla sta nama ga!
Ne.
Kaj sta ukradla?
Moj Ponos!
Proč morava.
Pojdi. Takoj.
Saj zmoreš.
Uporabi Prstan, g. Frodo.
Samo tokrat.
Nadeni ga.
Izgini.
Ne morem.
Prav si imel.
Skušal si mi povedati...
Žal mi je.
Prstan se me polašča.
Če ga nadenem,
me bo našel.
Videl bo.
G. Frodo....
To je torej odgovor na vse uganke.
Tu v divjini imam
dva polovnjaka
in celo vojsko.
Prstan Mogote le stežaj proč.
Priložnost za Faramirja, gondorskega vojvodo,
da se izkaže.
Ne!
Nehaj!
Pusti ga.
Ne razumeš?
Mora ga uničiti!
Tja gremo. V Mordor.
Na Ognjeno goro!
Osgiliath so napadli. Kličejo okrepitve.
Prosim. Hudo breme je.
Mu ne boš pomagal?
Vojvoda?
Pripravite se za odhod.
Prstan gre v Gondor.
Živ je! -Kje je?
S poti! Ubil ga bom!
Ti imaš največjo srečo in si najbolj pretkan
in nespameten človek kar jih poznam.
Bodi poživljen, dečko.
Gimli, kje je kralj?
Pozen si.
In grozno izgledaš.
Velika množica?
Ajzengart je spraznjen. -Koliko?
Vsaj 1 0 tisoč.
1 0 tisoč?
Vojska, vzrejena z enim samim ciljem:
Da uniči svet ljudi.
Pod večer bodo tukaj.
Naj pridejo!
Vsi možje in krepki fantje
naj se do večera pripravijo na boj.
Od zgoraj bomo krili most in vhod.
Še nobena vojska ni predrla zidu
ali se prebila v Roški gradec!
To ni tolpa navadnih orkov.
Uruk-haji so.
Z debelimi oklepi in širokimi ščiti.
Mnogo vojn sem že izbojeval.
Znam braniti svojo utrdbo.
To zidovje jih bo odbilo kot kamen vodo.
Sarumanove horde bodo ropale in požigale, kot že prej.
A pridelek se spet poseje
in domovi spet zgradijo.
Za temi zidovi bomo zdržali dlje
kot oni zunaj.
Ne nameravajo pokončati pridelka,
ampak ljudi.
Do zadnjega otroka.
Kaj naj bi storil?
Poglej moje može.
Pogum jim visi na nitki.
Če bo to naš konec,
naj bo vsaj vreden spomina.
Pošlji jezdece, vladar moj.
Pokliči pomoč.
Kdo bo prišel?
Vilini?
Škratje?
Nimamo toliko prijateljev kot ti.
Starih zavezništev ni več.
Gondor se bo odzval. -Gondor?!
Kje je bil ob padcu Zahodnega folda?!
Kje je bil, ko nas je sovražnik obkolil?!
Kje je bil...?
Ne, vladar Aragorn.
Sami smo.
Ženske in otroci v jame.
Več časa potrebujemo...
Časa ni. Vojna se bliža.
Zapahnite vrata.
Vojne ljudi in veščev
entov dolgo časa
niso zadevale.
A zdaj se bo zgodilo nekaj,
kar se ni pripetilo
že cel vek.
Entija.
Kaj pa je to?
Zborovanje.
Čigavo zborovanje?
Bukev, hrastov,
kostanjev, jerebik.
Dobro, dobro.
Mnogo jih je prišlo.
Odločiti moramo, ali se bodo enti
podali v spopad.
Nazaj! V jame!
Rezervisti naj bodo vzdolž obzidja.
Iznad vrat lahko pomagajo lokostrelcem.
Aragorn, počivati moraš.
Na pol živ nam ne koristiš.
Aragorn!
Skupaj z ženskami me pošiljajo v jame.
To je častna naloga.
Naj skrbim za otroke, hrano in ležišča, ko se vrnete?
Kakšen sloves to prinaša?
Prišel je čas za junaštvo brez slave.
Po kom se bodo zgledovali v zadnjih poskusih obrambe?
Naj bom ob tebi. -O tem ne odločam jaz.
Tudi za druge ne odločaš, naj ostanejo!
Borijo se ob tebi, ker nočejo proč.
Ker te ljubijo.
Oprosti.
Kmetje, kovači, hlevarji.
To ni vojska.
Večina nosi preveč križev. -Ali premalo.
Poglej jih. Preplašeni so.
V očeh jim je videti.
Nič čudnega.
Tristo jih je proti 1 0 tisoč!
Tu se lahko bolje branijo kot v Edorasu.
Ne morejo zmagati.
Vsi bodo umrli!
Potem bom umrl z njimi!
Pusti ga, fant.
Pusti ga.
Vsi, ki lahko vihtijo meč, so šli v orožarno.
Vladar moj?
Kdo sem, Gamling?
Naš kralj, veličanstvo.
Zaupaš v svojega kralja?
Možje vam bodo sledili,
pa naj se zgodi, kar hoče.
Kar hoče.
Kje so konji in jezdeci?
Kje je donenje roga?
Ni jih več, kot včerajšnje rose na skalah.
Kot vetriča v travi.
Sonce naše slave
je zašlo za hribe,
v senco.
Le kako?
Ure in ure že traja.
Zdaj so se menda že kaj odločili.
Odločili? Ne.
Ravno smo končali s pozdravi
za dobro jutro.
Saj je že noč.
Ne zavlačujte celo večnost.
Ne bodi neučakan.
Zmanjkuje nam časa!
Hitro! Na zunanje obzidje.
Daj meč.
Kako ti je ime?
Haleth, Hamov sin.
Pravijo, da ne bomo dočakali jutra.
Da je brezupno.
Dober meč.
Haleth, Hamov sin...
Upanje vedno ostane.
Verjela sva vate in nisi naju izneveril.
Odpusti mi.
Ne bi smel obupavati.
Ni kaj odpuščati.
Če bi imel čas, bi jo prikrojil.
Čez prsi me tesni.
To pa ni orkovski rog.
Pokličite kralja.
Odprite vrata! -Odprite vrata!
Kako je to mogoče?
Prinašam Elrondovo sporočilo.
Ljudje in vilini smo nekoč bili zavezniki.
Dolgo tega smo se skupaj borili in umirali.
Prišli smo, zvesti zaprisegi.
Iz srca dobrodošli.
S ponosom se bomo spet borili z ramo ob rami.
Lahko bi izbral boljši položaj.
Fant, naj sreča, ki te spremlja, zdrži do jutra.
Prijatelji so s tabo, Aragorn.
Upam, da bodo tudi oni zdržali.
Brez usmiljenja.
Tudi vas se nihče ne bo usmilil!
Kaj se dogaja? -Ti opišem?
Ali ti raje najdem podstavek?
Počakaj!
Začelo se je.
Pripravljen!
Ob vratu in pod pazduho
je oklep šibak.
Streljaj!
So kaj zadeli?
Zasujte jih.
Streljaj! -Streljaj!
Meni jih pošljite!
Lestve!
Izvrstno!
Meči!
Legolas! Dva sem že!
Jaz pa 1 7!
Špic-uhelj me že ne bo prekosil!
1 9!
Medo.
Soglasni smo.
Ja?
Na entiji sem povedal vajini imeni.
Soglašali smo,
da nista orka.
Vesela novica.
Kaj pa Saruman? Ste kaj sklenili?
Ne bodi neučakan, mojster Merjadok.
Neučakan?
Prijatelji so tam zunaj.
Potrebujejo pomoč. Sami vojne ne morejo izbojevati.
Ja, vojna.
Vse nas prizadeva.
Drevo, korenine in vejice.
A moraš razumeti, mladi hobit,
da traja,
preden kaj povemo v staroentščini.
In v njej ne pravimo nič razen tistega,
kar si zasluži,
da dolgo pripoveduješ.
1 7, 1 8!
1 9!
20!
21 !
Most!
Je to vse?
Je to vse, kar lahko scopraš, Saruman?
Ustreli ga, Legolas!
Ubij ga!
Podprite vrata!
Zadržite jih! Ne uklonite se!
Aragorn!
Gimli!
V napad!
Enti ne moremo zadržati te nevihte.
Zdržati jo moramo, kot vedno.
Kako ste se lahko tako odločili?!
To ni naša vojna.
Saj ste del tega sveta!
Mar niste?!
Morate pomagati. Prosim.
Morate kaj storiti.
Mlad si in pogumen, mojster Medo.
A tvoja naloga je končana.
Vrni se domov.
Morda ima Bradodrev prav.
Ne sodiva sem.
Preveč je za naju.
Kaj sploh lahko storiva?
Saj imava Šajersko.
Morda bi morala domov.
Ajzengartski ogenj se bo razplamtel,
gozdovi Dobrakošte in Buškinja bodo zgoreli.
In...
Vse zeleno in dobro na svetu bo izginilo.
Šajerske ne bo več.
Aragorn!
Nazaj v utrdbo!
Umakni može!
V utrdbo!
Umaknite se v utrdbo!
Haldir!
V utrdbo!
Kaj je? Zakaj sta se ustavila?
Haldir!
Okrepite vrata!
Zadržite jih!
K vratom! Meče v roke!
Umaknite se!
Ne bomo dolgo zdržali!
Zadrži jih! -Kako dolgo?
Kolikor moreš.
Gimli!
Bruna!
Podprite vrata!
Dajva! Saj jih bova zmogla.
Daleč je.
Vrzi me.
Kaj? -Ne morem preskočiti!
Vrzi me!
Pa ne povej vilinu.
Niti besede.
Podprite vrata!
Prostor! -Za mano na barikado.
Pazite hrbte!
Še enega tja! -Više!
Vrata so padla!
Gimli! Aragorn! Umaknita se!
Aragorn!
Vsi naj se umaknejo.
Vsi nazaj.
Umik!
Prodrli so!
Vdrli so za obzidje. Umik!
Umik! -Vsi nazaj!
Hitro noter!
V grad!
Na zahodnem robu gozda vaju bom pustil.
Od tam lahko kreneta domov na sever.
Čakaj! Stoj!
Stoj!
Obrni se.
Na jug naju odnesi. -Na jug?
Mimo Ajzengarta bosta šla.
Točno tako.
Neopazno se bova izmuznila mimo Sarumana.
Bliže nevarnosti manj tvegava.
Ne pričakuje naju.
Ne razumem.
Res pa je,
da sta majhna.
Morda imata prav.
Potem pa na jug.
Držita se, mala Šajerca.
Rad grem na jug.
Kot bi šel po hribu navzdol.
Si zmešan? Ujeli naju bojo.
Ne bojo.
Tokrat ne.
Glej!
Osgiliath gori!
Mordor je prišel nad nas.
Prstan ne bo rešil Gondorja.
Njegova moč le uničuje.
Prosim,
pusti me.
Pohitimo.
Faramir!
Moraš me pustiti!
Poljske miši
včasih splezajo name. Grozno me žgečkajo.
Vedno silijo tja, kamor...
Z mnogimi od teh sem prijateljeval.
Poznal sem jih, ko so bila še želodi.
Žal mi je.
Imela so svoj glas.
Saruman.
Vešč ne bi smel biti tako neumen!
V vilinskem, entskem ali katerem
človeških jezikov je ni kletve
za tovrstno izdajstvo.
Glej! Drevesa! Premikajo se!
Kam gredo?
Z orki imajo opravka.
Nocoj mi je opraviti z Ajzengartom,
s skalo in kamnom.
To.
Pridite, prijatelji.
Enti gremo v vojno.
Dokaj verjetno
nas čaka poguba.
To je zadnji
entovski pohod.
Faramir! Orki so na vzhodni obali. Preveč jih je.
Preplavili nas bojo.
G. Frodo?
Kliče ga, Samo. Oko me je že skoraj našlo.
Drži se, Frodo. Vse bo v redu.
Odpeljite ju k očetu.
Faramir mu pošilja mogočno darilo.
Orožje, ki bo vojno obrnilo v naš prid.
Te zanima, kaj se je zgodilo Boromirju?
Zakaj je umrl?
Frodu je hotel vzeti Prstan, kljub prisegi!
Skušal ga je ubiti!
Prstan ga je obnoril!
Pazite!
G. Frodo?
Tukaj so.
Prišli so.
Nazgúl!
Tu ostani in ne kaži se.
V zaklon!
V utrdbi so.
Konec je.
Ne bo, dokler jo tvoji branijo.
Branijo jo. In pri tem umirajo.
Vdrli bojo!
So že mimo vrat!
Otroci in ženske ne morejo drugod iz jame?
Ni druge poti?
Še en prehod je. V gore vodi.
Ne bodo prišli daleč. Uruk-hajev je preveč.
Naj grejo skozi ta prehod.
In zabarikadirajo vrata! -Toliko mrtvih.
Kaj naj človek stori proti takemu sovraštvu?
Odjezdi z mano.
Odjezdi in se spoprimi z njimi.
Za smrt in slavo.
Za Rohan.
Za tvoje ljudstvo.
Svita se.
Čakaj me ob svitu petega dne.
Ob zori
zri na vzhod.
Da.
Rog Helma Kladivorokega
bo v Breznu
še zadnjič zadonel.
To!
Prišla je ura, ko skupaj izvlečeva meč.
Na plan, kruta dejanja.
Čas je za srd,
pustošenje in krvavo zoro.
Naprej, Eorlingi!
Gandalf.
Kralj Théoden je ostal sam.
Ni sam.
Rohirrim!
Éomer.
H kralju!
To!
Dober zadetek.
Podrite jez!
Spustite reko!
Pipin, drži se!
Držita se, mala hobita.
Kaj počneš?
Kam greš?
Jaz sem.
Tvoj Samo.
Me ne prepoznaš?
Ne morem, Samo.
Vem.
Ni prav.
Sploh ne bi smela biti tu.
Pa sva.
Tako je, kot v povestih.
Tistih, res pomembnih.
Polnih teme in nevarnosti.
Včasih nočeš slišati konca,
ker ne more biti srečen.
Kako naj bo po tem zlu
svet spet tak kot prej?
Zmaga!
Zmagali smo!
Navsezadnje pa je senca...
...minljiva.
Celo tema se mora končati.
Prišel bo nov dan.
In sonce bo še svetleje zasijalo.
Te povesti so nekaj pomenile.
Nisi jih pozabil.
Čeprav nisi razumel zakaj.
Jaz pa mislim, da razumem.
Zdaj vem.
Junaki teh povesti
bi lahko odnehali, pa niso.
Šli so naprej,
ker so v nekaj verjeli.
V kaj pa midva verjameva?
Da dobro še živi.
In da se je zanj vredno boriti.
Končno se razumeva, Frodo Bisagin.
Poznaš zakone svoje dežele.
Če ga pustiš, te čaka smrt.
Smrt naj bo.
Izpustite ju.
Ne v gozd!
Izogibajte se drevesom!
Po zadnjem štetju...
42. -42?
Ni slabo za špic-uhljatega vilinskega kneziča.
Jaz sem prišel do 43.
43. -Ta je bil že mrtev.
Še je migal. -Še je migal,
ker sem mu med živce zarinil sekiro!
Ni videti prav srečen, kaj? -Čisto nič, Medo.
Verjetno pa ima od zgoraj prav lep razgled.
To pa. Stolp ima vrhunsko ponudbo.
Osebje je menda odlično.
Kaj delaš? -Nič.
Spet je vse po starem, mar ne? -Ne, ni.
Sestradan sem.
Tukaj bo težko najti kaj spodobnega,
razen crknjenih podgan in plesnivega kruha.
JUŽNI KVART
Saj ne morem verjeti.
Ni mogoče.
Pa je! -Dolgoritjan.
Najboljša pipna zel v Južnem kvartu.
Ravno prav. Za vsakega en sodček.
Čakaj.
Bi jo morala deliti z Bradodrevom?
Deliti?
Ne. Ne.
To je mrtva rastlina. Ne bi razumel.
Morda sta daljna sorodnika.
Že razumem.
Ne bodi neučakan.
Točno tako.
Bar-hrum.
To je star odtočni kanal.
Teče pod reko do roba mesta.
Tam se boste zatekli v gozd.
Vojvoda Faramir,
izkazal si se.
Neizmerno.
Šajerska je izjemna dežela, mojster Gamgi,
če so vrtnarji tam tako čislani.
Po kateri poti boste šli naprej?
Golúm pravi, da je blizu
Minas Morgula pot, ki se vzpenja v gore.
Cirith Ungol?
Tako se mu pravi? -Ne.
Ne!
Ja. -Frodo...
V prelazih nad Minas Morgulom prebiva nekakšna temna strahota.
Ne hodi tja. -Ni druge poti.
Gospodar hoče v Mordor, zato moramo poskusiti.
Moram.
Pojdi, Frodo. Naj te spremlja naša dobra misel.
Hvala.
Naj te smrt takoj pokosi, če se jima kaj zgodi.
Pridi, ne zaostajaj.
Frodo ni kriv, da so grdo ravnali s tabo.
To veš, mar ne?
Skušal te je rešiti.
Rešiti?
Zato brez zamere.
Je že mimo. -Brez zamere.
Golúm, Golúm.
Ja, gospodar.
Pridna hobita. -Lepo od tebe.
Res zelo lepo, Golúm.
Sauronov bes bo srdit, maščevanje pa hitro.
Boj za Brezen je končan.
Boj za Srednji svet se šele začenja.
Vsi naši upi so v rokah dveh hobitov
nekje v divjini.
Kdo ve, bodo o nama kdaj peli pesmi?
Kaj?
Bodo rekli: 'Slišali bi radi o Frodu in Prstanu'?
'To mi je ena najljubših zgodb.'
'Frodo je bil pogumen, a ne, očka?'
'Drži, fant moj.'
'Najznamenitejši izmed hobitov, in ta ni bosa.'
Pozabil si enega glavnih likov:
"Samoglava Srčnega."
Rad bi slišal več o njem.
Frodo brez njega ne bi bil daleč prišel.
Ne delaj se norca. Resno sem govoril.
Jaz tudi.
"Samoglav Srčni."
Sméagol?
Ne bova te čakala. Pridi.
Gospodar.
Gospodar skrbi za naju.
Gospodar nama ne bi storil žalega.
Prelomil je obljubo.
Ne zahtevaj ničesar.
Ubogi, ubogi Sméagol.
Gospodar naju je izdal.
Pokvarjen, potuhnjen, lažniv.
Morala bi mu zaviti vrat.
Ubij ga!
Oba ubij!
Potem midva vzame ponos
in bo midva gospodar!
Ampak debeli hobit ve.
Oči ves čas gledajo.
Potem jih midva iztakne.
Iztakne oči in ga spravi na kolena.
Ja, ja.
Oba ubij.
Ja. Ne! Preveč nevarno je.
Kje je? Kam je izginil?
Golúm, kje si? -Sméagol?
Kaj pa, če bi ju saj veš katera?
Ja. Ona bi ju lahko.
Ja, ponos, lahko bi.
Ko bosta mrtva, ga midva vzame.
Ko bosta mrtva.
Pridita, hobita. Pot je še dolga.
Sméagol bo pokazal pot.
Za mano.
Usklajeno s knjiž. prevodom Branka Gradišnika