SALVAŢI SOLDATUL RYAN
Tată...
6 IUNIE 1944
SECTOR CÂINELE VERDE PUNCT DE DEBARCARE OMAHA
Eliberaţi rampa! 30 de secunde! Să vă ajute Dumnezeu!
Babord, pe poziţie. Tribord, pe poziţie.
Mişcaţi-vă repede şi evacuaţi găurile ucigaşe.
Vreau să vă răspândiţi pe toată plaja.
Cinci oameni e un chilipir. Unul e o risipă de muniţie.
Nu lăsaţi să intre nisip în arme.
Păstraţi armele curate. Ne vedem pe plajă.
Deschideţi găurile ucigaşe!
Peste bord!
Babord şi tribord, peste...
Iisuse.
Mulţumesc...
Am spus, ce naiba facem acum, dle?
Căpitane Miller! Căpitane Miller!
Căpitane Miller!
Sergent Horvath!
Ia-ţi oamenii de pe plajă! Du-te!
În ordine, băieţi! Ţineţi-vă aproape! După mine!
Unde este punctul de adunare?
Oriunde altundeva!
Digul! Urcaţi spre dig!
Dle, rămân aici!
Eliberează plaja! Fă loc pentru ceilalţi!
E tot ce ne-a rămas!
Fiecare bucăţică de plajă este sub controlul lor!
Dacă staţi aici, sunteţi morţi!
Mama! Mama!
La pământ! La pământ!
Voi cine sunteţi?
Batalionul Medical 104, să trăiţi!
Organizăm operaţiile de luptă!
Aruncă prostia aia!
Luaţi nişte arme. După mine.
- Sunt lovit! - Briggs!
Ia-mă de aici! Sunt lovit. Doamne!
- Sanitar! - Batalionul de marină, să trăiţi.
Trebuie să dau la o parte obstacolele pentru sosirea tancurilor.
Toate tancurile sunt pe fundul Canalului.
Ordonaţi.
Tu, du-te în altă parte. Am eu grijă de asta!
Haide, Briggs!
Sanitar!
Mişcaţi-vă! Mişcaţi-vă!
Mişcaţi-vă! Hai! Mişcaţi-vă!
Element de plajă. Niciun tanc nu a ajuns la ţărm.
Nu avem tancuri DD. Câinele Unu nu este deschis.
- Cine comandă aici? - Dvs, să trăiţi!
- Sergent Horvath! - Ordonaţi!
Ştii unde ne aflăm?
Exact unde trebuie să fim, dar nimeni altcineva nu este!
Nimeni nu este unde ar trebui să fie.
Element de plajă. Primul val, fără rezultat.
Nu controlăm plaja. Repetă, nu controlăm plaja.
Dle căpitan, avem resturile din compania F,
compania A şi compania G!
Plus avem nişte băieţi de la marină şi un ofiţer comandant de marină!
Element de plajă.
Cat-F, Cat-F, C...
- Reiben, la ordine! - Altcineva?
Jackson, şi cam atât.
Mellish, la ordine.
Caparzo! Wade s-a întors cu DeForest.
E rănit aşa de rău că spune că are 100 de găuri.
Wade spune că e terminat.
Du-te şi ajută pe cineva.
Este chirurg de batalion, să trăiţi!
- Atrage-i atenţia. - Wade!
Hei, doctore!
Scoate-l de pe plajă.
S-a rezolvat! Am oprit hemoragia!
Fir-ar să fie!
Dă-ne o nenorocită de şansă, blestematule!
Poponar nenorocit!
Haide, Wade! E Mellish!
L-am găsit pe Miller! Hai să plecăm! Să plecăm!
Ăştia suntem? Numai noi am rămas?
Ne-am risipit rău, să trăiţi. Ar trebui să fim mai mulţi.
- Nu e destul. Nu e destul. - Câinele Unu ieşire...
La dreapta. Sau la stânga? Drace!
Nu, Vierville este în vest. Aici este Câinele Unu.
Ne omoară!
Nu avem nici cea mai mică şansă, şi nu e drept!
Adunaţi arme şi muniţie!
Hai, scoateţi-le din nisip!
Hei, Reiben, Reiben, Reiben, unde este Browning-ul tău automat?
Pe fundul Canalului, să trăiţi. Aproape că m-a tras la fund.
Găseşte un înlocuitor.
Bangalore! Aduceţi nişte bangalore!
Grenade, grenade! Aduceţi-le aici!
Bangalore pe toată linia!
Atenţie! Petarde în direcţia voastră!
Haide, haide, haide!
- Jackson, la ordine! - S-a întors Reiben, să trăiţi!
Încă una. Mai dă-mi una.
Ah, Dumnezeule, doare îngrozitor! Am să mor!
O, Doamne! O, Iisuse!
Nu te opri. Nu te opri. Aproape că am reuşit.
Doamne! Ce noroc!
Nu te opri. L-ai prins?
Doamne, Dumnezeule! Ajută-mă!
N-ai să mori.
Eşti bine. Nu te uita.
Bangalore! Daţi la o parte galetele!
Explozie!
A mers! Salt înainte!
Cealaltă parte a găurii!
Asta e! Să mergem!
Controlat. Morfina.
Rutina.
Prioritate.
Mort.
Nenorocitul...
Du-te acolo. Fir-ar să fie. Nu mă pot mişca.
Mellish, dă-mi baioneta ta.
Două mitraliere 42 şi două mortiere. Adaugă 20, rămân 30.
Este o acoperire mică,
dar e poziţia perfectă dacă primim ceva tancuri.
Trebuie să pătrundem în acest sector! Hai să deschidem sectorul.
Reiben, Mellish, hai, înainte!
Găsiţi un adăpost şi deschideţi focul.
Davis, DeBernardo, Young, Valk, fiţi gata.
Foc de acoperire!
Du-te, du-te, du-te!
Blestemat detaşament de tragere.
Este singura cale de ai scoate pe toţi de aici.
Short, Payton, McDonald, Parkes!
E rândul tău!
- De ce nu-i legăm la ochi? - Nu facem altceva decât să murim.
Foc de acoperire!
Du-te, du-te, du-te!
Hai!
Du-te, la naiba!
- Jackson. - Să trăiţi.
Vezi craterul acela de bombă?
Da, să trăiţi.
Ar trebui să ofere o mascare completă faţă de mitralieră.
Aşteaptă comanda mea.
Du-te!
Dle căpitan, dacă v-ar vedea mama ce faceţi, s-ar supăra rău.
Credeam că tu eşti mama mea.
Nu te îndepărta de mine, O Doamne.
Doamne, iartă-mă că păcătuiesc.
Îmi urăsc păcatele cu care te-am jignit, Doamne.
Toata tăria mea... grăbeşte-te să mă ajuţi.
- Câinele Unu ieşire! Aici! - A mers!
Mişcaţi-vă! Mişcaţi-vă!
Hai să mergem, sergent. Du-te!
Hai, Doyle!
Sergent.
- Flacără! - Doyle, dă-i drumul!
Nu trageţi! Lăsaţi-i să ardă!
"Camarad?" Ticălosule!
La pământ!
Încetaţi focul! Încetaţi focul!
Nu trageţi! Nu trageţi! Încetaţi focul!
Trestie de zahăr. Zahăr Charlie Trei.
Repetă, Câinele Unu este deschis. Trimiteţi buldozerele.
Aştept să primesc întăriri. Terminat.
Ce?
Ce spui? Îmi pare rău, dar nu te înţeleg.
Ce-a spus? Ce-a spus?
"Uite, m-am spălat pentru cină."
- Hei, Fish. - Da?
Ia uite. Un cuţit Tineretul lui Hitler.
Acum este un tăietor Shabbat challah, nu?
Nu vă opriţi!
Este o privelişte impresionantă.
Da, aşa este.
O privelişte impresionantă.
Stimate dle Brian Boyd,
fară îndoială că aţi primit informaţiile...
- Stimată dnă Jensen... - ...moartea fiului dvs.
...niciun cuvânt nu poate alina durerea...
Am resimţit pierderea lui din plin.
A fost un soldat bun...
Am fost implicaţi
într-una dintre cele mai importante operaţii ale acestui război.
Al ne-a ţinut împreună.
A fost întotdeauna primul care s-a oferit...
...am ajuns la un punct de evacuare pe unde au trecut 4.000 de trupe...
Soţul dvs a servit în unitatea
a cărei misiune periculoasă este aceea de fi mai presus de...
...noi toţi preţuim şi iubim.
Pierderea lui Lee şi a altora ca el este o lovitură puternică.
Înţeleg dorinţa dvs
de a afla circumstanţele care au dus la moartea sa...
Dle colonel, am ceva important să vă comunic.
Ăştia doi au murit în Normandia.
Unul la punctul de debarcare Omaha.
Sean Ryan.
Unul la Utah.
Peter Ryan.
Acesta a fost ucis săptămâna trecută în Noua Guinee.
Daniel... Ryan.
Toţi trei sunt fraţi, dle.
Tocmai am aflat că în această după-amiază
mama lor va primi toate cele trei telegrame.
Şi nu e totul. Mai este un al patrulea frate.
A fost paraşutat în noaptea dinaintea invaziei.
Este undeva în Normandia.
- Trăieşte? - Nu ştim nimic.
Vino cu mine.
Fir-ar să fie.
Toţi patru au fost în divizia 29, dar i-am despărţit
după moartea fraţilor Sullivan la Juneau.
Aveţi vreun contact cu al patrulea fiu, James?
Nu, să trăiţi. A fost paraşutat la 15 mile în interior lângă Neuville.
Este încă mult în spatele liniilor germane.
Nu putem afla unde naiba a fost lăsat.
Primele rapoarte de la Shaef spun că unitatea 101 e risipită peste tot.
Sunt paraşutări aiurea în toată Normandia.
Presupunând că Ryan a supravieţuit saltului, ar putea fi oriunde.
De fapt, probabil este mort.
Şi sincer, dle, dacă trimitem o misiune de salvare,
fără acoperire prin roiurile de întăriri germane
de-a lungul axei noastre de înaintare, vor fi şi ei morţi la datorie.
Am o scrisoare aici...
scrisă cu mult înainte unei doamne Bixby din Boston.
Fiţi îngăduitori.
"Stimată Doamnă,"
"Mi s-a arătat în dosarele Ministerului de Război"
"o declaraţie a aghiotantului general al statului Massachusetts"
"conform căreia aveţi cinci..."
"fii care au murit eroic pe câmpul de luptă."
"Ştiu bine cât de neînsemnate sunt cuvintele mele"
"ce încearcă să vă aline durerea"
"unei pierderi atât de copleşitoare."
"Dar nu m-am putut abţine să vă ofer"
"consolarea pe care aţi putea-o găsi"
"În mulţumirile aduse de republica pe care au servit-o până la moarte."
"Mă rog ca Dumnezeu din ceruri"
"să vă aline suferinţa produsă de pierdera grea"
"şi să vă rămână numai amintirea nepreţuită a celor dragi pierduţi..."
"şi mândria sacră care vi se cuvine"
"de a fi adus un sacrificiu atât de preţios"
"pe altarul libertăţii."
"Cu multă sinceritate şi respect..."
"Abraham Lincoln."
Băiatul trăieşte.
Vom trimite pe cineva să-l găsească...
şi o să-l scoatem cumva de acolo.
Da, să trăiţi.
PUNCTUL DE DEBARCARE OMAHA TREI ZILE DUPĂ DEBARCARE
Aşteptam 32 de tancuri, 27 nu au ajuns.
- Miller, Compania C. - Intraţi, dle Căpitan.
Dacă nu descărcăm Sherman-urile alea până la 06:00,
avem o divizie întreagă blocată la Carentan
cu pantalonii în vine.
Ai să mă informezi?
Compania C să ţină Vierville până când ajungem acolo.
Am înţeles, să trăiţi. Curier!
Aeropurtaţii trebuiau să ne asigure cale deschisă.
Au paraşutat aiurea, au risipit totul în cele patru vânturi.
- Care este situaţia ta? - Sectorul patru este în siguranţă.
Am capturat 88-uri remorcate aici, aici şi aici.
Deja capturaseră patru Sherman-uri
şi câteva blindate.
Aceste două câmpuri de mine sunt de fapt un singur câmp mare.
Am încercat să-l traversăm,
dar am descoperit că e un câmp cu mare densitate...
câte puţin din fiecare.
Mine Spreng 44, A-200...
mine nenorocite din lemn pe care nu le găsesc detectoarele.
Pe drumul ăsta aici... au plasat mine Teller 43,
Cred că pentru tancurile noastre...
de aici până la capătul satului.
Aşa că le-am marcat şi am chemat geniştii.
Rezistenţa?
Ne-am aşteptat să primim mai mult ajutor, să trăiţi.
A fost o companie destul de slabă fără artilerie.
Wehrmacht 346 Infanterie, Von Luck Kampfgruppe.
În final am luat 23 prizonieri.
I-am predat Poliţiei Militare.
Ce pierderi aţi avut?
Păi, cifrele...
au fost 35 morţi... de două ori mai mulţi răniţi.
Nu au vrut... să predea deloc 88-urile.
A fost o misiune grea, de aceea ţi-a fost încredinţată.
Am înţeles, să trăiţi.
John...
Am altă misiune pentru tine.
- Ordonaţi. - Vine direct de sus.
Luăm un detaşament spre Neuville într-o misiune de relaţii cu publicul.
Conduceţi un detaşament?
Un soldat a pierdut trei fraţi şi a primit un bilet spre casă.
De ce tocmai Neuville?
Se crede că a fost unul dintre cei paraşutaţi greşit.
N-o să fie uşor să găsim un anume soldat.
E ca şi cum ai căuta acul în carul cu fân.
Ce se întâmplă cu compania?
Alegem câţiva oameni, restul va fi preluat de compania B.
Doamne Dumnezeule.
V-au luat compania?
Nu era compania mea. Era a armatei. Aşa mi-au spus.
Dă-mi-l pe Reiben cu automatul, Jackson, Wade, Beasley şi Caparzo.
Beasley e mort.
De acord, atunci Mellish. Avem pe cineva care ştie franceza?
- Nu cred. - Poate Talbot?
- A murit azi-dimineaţă. - Aha. Bine.
Am să încerc să găsesc un alt traducător.
Adunarea la parcul de autovehicule al batalionului.
- Ce facem? - Atenţie... Ce?
Ce-o să facem?
Ai să pleci acasă cu o bucată de brânză în fund, Caparzo.
Îţi place s-o iei în fund.
Atenţie!
Pe loc repaus.
Îl caut pe Caporalul Upham,
- Timothy E. - Eu sunt Upham, să trăiţi.
- Vorbeşti franceza şi germana? - Da, să trăiţi.
Accent?
Puţin în franceză. Germana mea e curată, să trăiţi.
Ai fost repartizat la mine. Ia-ţi echipamentul.
Mergem la Neuville. Când a fost actualizată asta?
La 08:30, să trăiţi.
Aceste două axe avansează spre sud...
Dle căpitan, sunt nemţi în Neuville.
- Ştiu, Caporale. - Mulţi nemţi, să trăiţi.
Te deranjează cu ceva, Caporale?
Nu, n-am fost în luptă niciodată. Desenez hărţi, traduc...
Am nevoie de cineva care vorbeşte franceza şi germana.
Oamenii mei au fost ucişi.
Dar nu am ţinut o armă în mână de la instruire, să trăiţi.
- Ai tras cu arma? - Da, să trăiţi.
- Atunci ia-ţi echipamentul. - Am înţeles, să trăiţi.
Dle, pot să...
Pot să-mi iau maşina de scris?
Am înţeles, să trăiţi.
Mulţumesc foarte mult, să trăiţi.
- Este un suvenir? - Nu, să trăiţi.
Nu te grăbi, Caporale.
Ia partea bună a lucrurilor, Caporale.
De exemplu, nu trebuie să iei toate astea.
- Însă, o să ai nevoie de asta. - De asta. Am înţeles, să trăiţi.
Vrei să-ţi zboare creierii?
Nu mă atinge cu lăbuţele alea de şobolan.
Du-te naibii la loc în formaţie.
Voiam să te întreb de unde eşti, e...
- Caparzo, nu-i aşa? - Hei, dispari, Caporale.
Am înţeles.
Şi când îl saluţi pe căpitan, e o ţintă sigură pentru nemţi.
Aşa că n-o face, mai ales când sunt lângă el.
Caporal, care e subiectul cărţii tale?
- Atenţie la armă. - Scuză-mă.
Este despre legăturile de frăţie
care se formează între soldaţi în război.
Frăţie?
Ce ştii tu despre frăţie?
Ce zici de tipul ăsta, Fish?
Întreabă-l pe căpitan de unde e.
Da, întreabă-l pe căpitan.
O să-ţi spună tot ce vrei să ştii.
Vreţi să-mi explicaţi raţionamentul acestei acţiuni?
De ce să riscăm viaţa a opt oameni ca să salvăm unul?
20 de grade. Vrea cineva să răspundă?
Reiben, gândeşte-te la biata lui mamă.
Şi eu am o mamă, nu?
Adică, şi tu ai o mamă. Sergentul are şi el o mamă.
Ce naiba, pariez că şi căpitanul are o mamă.
Bine, nu căpitanul, ci noi ceilalţi.
"Datoria lor nu e să gândească, ci să execute şi să moară."
Ce înseamnă asta? Că trebuie să murim cu toţii?
Upham vorbeşte despre datoria noastră ca soldaţi.
Aşa e, să trăiţi.
Trebuie să urmăm ordinele. Ceea ce e mai presus de orice,
- inclusiv mamele voastre. - Mulţumesc, să trăiţi.
Chiar dacă crezi că misiunea e de rahat, dle?
Mai ales dacă crezi că misiunea e "fubar".
- Ce e "fubar"? - O, e în germană. Da.
N-am auzit niciodată cuvântul ăsta.
Dle, am opinia mea despre asta.
Ei, neapărat, trebuie s-o împărtăşeşti tuturor.
Păi, din punctul meu de vedere, să trăiţi,
această misiune este o greşeală gravă de alocare
a unor resurse militare deosebite.
- Da. Continuă. - Ei bine, mi se pare, să trăiţi,
că Dumnezeu m-a înzestrat ca să fiu un războinic excelent.
Reiben, ia aminte. Aşa trebuie să te plângi!
- Continuă, Jackson. - Vreau să spun, să trăiţi,
că dacă eu şi arma mea suntem la o milă de Adolf Hitler
cu o linie de ochire liberă, să trăiţi...
Faceţi-vă bagajele, băieţi. Războiul s-a terminat. Amin.
A, e nemaipomenit, ţopârlanule.
Deci, dle căpitan, ce spuneţi? Nu vă plângeţi deloc?
Nu mă plâng la tine, Reiben. Sunt căpitan.
Există o ierarhie militară. Te plângi superiorului.
Tu te plângi la mine, eu mă plâng superiorilor mei şi aşa mai departe.
Nu mă plâng la tine sau în faţa ta.
Mă scuzaţi, să trăiţi, dar...
Să presupunem că nu sunteţi căpitan. Ce aţi spune în acest caz?
Păi, în acest caz,
aş spune că este o misiune excelentă, să trăiţi,
cu un obiectiv extrem de important, să trăiţi,
care merită eforturile mele.
În plus... Mi se rupe inima de durere
pentru mama soldatului James Ryan
şi îmi voi jertfi viaţa mea şi vieţile oamenilor mei,
mai ales a ta, Reiben, pentru a uşura suferinţa ei.
- E bun. - Îl iubesc.
Aşa e.
- Tunet! - Fulger!
Upham, du-te acolo. Reiben, voi patru mişcaţi-vă.
Hai, hai, hai, hai, hai!
- Ce bine că aţi venit! - Ne-au sosit întăriri.
Câţi sunteţi?
Doar opt. Nu suntem întăriri. Îmi pare rău.
- Ce vreţi să spuneţi, să trăiţi? - Îl căutăm pe soldatul Ryan.
Cine? Ryan? Pentru ce?
- Este aici? - Nu ştiu.
Poate în cealaltă parte a oraşului. Nemţii ne-au separat în două.
- Cum spuneaţi că se numeşte? - Ryan. James Ryan.
A fost paraşutat cu 101.
- Goldman, dă-mi un curier. - Curier!
Haide.
Jonesy, fă loc acolo sus!
Am fost opriţi de tir susţinut dinspre est.
Nemţii au întărit regimentele toată ziua.
De 45 de minute e linişte.
Cea mai mare parte a tirului german este concentrat în vest.
- Cine vorbeşte la megafon? - Este Dagwood Dusseldorf,
vecinul nostru care ne susţine moralul.
Statuia Libertăţii e la pământ.
"Statuia Libertăţii e la pământ."
Este tulburător.
Ia-o pe a doua la stânga...
Taică-tău a fost circumcis de rabinul meu, puţoiule!
Soldatul Ryan, James, probabil a fost paraşutat din greşeală cu 101.
- Ai înţeles? - Acoperire!
Du-te!
- Animale sadice nenorocite! - La pământ.
ştiu că nu suntem în legătură, vor ţinti curierii.
De ce continuă să-i omoare?
Pentru că atât timp cât trăiesc, poartă un mesaj.
- Şi noi am face la fel. - Nu e adevărat!
- Pregătiţi-vă de plecare. - Am înţeles, să trăiţi.
Încearcă din nou să-l informezi pe Căpitan Hamill că venim.
Cum arată restul Neuville-ului?
Strada următoare are clădiri cu două etaje pe ambele părţi.
Multe ferestre şi o piaţă la stânga.
- Arată-mi. - Sergent, opreşte-te acolo.
Am înteles, să trăiţi.
Să nu ne băgăm în anfilada asta şi să folosim clădirile.
Încearcă un atac la stânga. Doi oameni de-ai tăi, doi de-ai mei.
Hastings, Goldman, înainte!
Reiben, Caparzo.
Instruire de bază. Curse scurte.
Sus şi jos la colţuri.
Fiţi gata pentru lupta corp la corp.
Liber. Upham, rămâi cu Sergent Horvath.
Stai aici.
E lipit de mine ca marca de scrisoare!
Rămâi cu mine.
La capăt sunt porţile ce dau în piaţă.
Bun.
Reiben, de unde este căpitanul?
Dacă afli, primeşti un premiu.
300 de parai, am auzit.
Compania are un fond comun. Participi cu cinci dolari.
Încet.
Este după colţ. Salt înainte până la porţi.
Cineva trebuie să ştie de unde este.
Am fost cu el de la Kasserine Pass şi tot nu ştiu.
Mă omoară gleznele.
O să am nevoie de un scaun rulant până se termină războiul.
Asta e. O, Doamne.
Am glezne de femeie bătrână. Ca o femeie...
Deci nu ştii nici măcar unde a făcut şcoala?
Căpitanul nu a fost la şcoală.
L-au asamblat din părţi de soldat de infanterie.
Atenţie la detalii.
Ştiu de unde e fiindcă sunt atent la detalii.
Nu crede toate bazaconiile care le spune.
Dă-i drumul.
Tunet! Tunet, sau deschidem foc!
Upham, spune-le să iasă afară.
Întreabă-i unde sunt nemţii.
Ce spune?
Ceva despre copii. Vrea să-i luăm cu noi.
Nu, nu putem lua copiii. Nu putem!
Nu putem lua copiii! Nu!
Ei cred că vor fi în siguranţă cu noi.
N-au să fie în siguranţă cu noi!
Ai înnebunit? Ascultă-l pe căpitan!
Cred că vor fi în siguranţă, să trăiţi.
Caparzo! Pune copilul ăla la loc!
Pune fetiţa la loc!
Caparzo, dă-le copilul înapoi, acum!
Cum spui "Nu-ţi fie frică"? Îmi aduce aminte de nepoata mea.
Dă-le copilul înapoi acolo sus!
Căpitane, am putea s-o luăm cu noi până în oraşul următor.
Suntem aici ca să urmăm blestematele de ordine!
Sergent, ia copilul ăsta!
Adăpostiţi-vă! Adăpostiţi-vă!
Haide. Nu!
Fir-ar să fie! De unde a venit?
A căzut la pământ înainte de a fi auzit zgomotul.
- Aş fi putut fi eu. - Nu l-am văzut.
450 iarzi, dle căpitan. Poate mai puţin.
Nu m-aş aventura acolo, băieţi!
Trăgătorul ăsta e talentat!
Nu plânge, te rog. Am să te duc înapoi la părinţii tăi.
Nu plânge, te rog. Nu plânge.
Carpy.
- Dle căpitan. - Nu te lăsa, Caparzo.
Ajutaţi-mă. Pot să merg. Pot să merg.
Caparzo, nu te mişca!
Bine.
Două clicuri, vânt din stânga.
Dle căpitan, îl vedeţi de acolo? Cum îi este?
Wade, stai pe loc.
Unde e împuşcat, dle căpitan?
- Îl vedeţi? - Stai acolo!
Drace, stai jos! Ce naiba ai?
Dacă te împuşcă şi pe tine?
- Fish, vino aici. - Carpy, lasă capul jos.
Lasă capul jos.
O, Doamne, cred în tine.
Nu mă face de ruşine.
Nu-i lăsa pe duşmanii mei să triumfe.
Copiaz-o.
Copiaz-o şi trimite-o din partea mea.
Tu ai s-o trimiţi. Pune-o jos!
- E plină de sânge! - Am văzut.
E... E pentru tata. E plină de sânge.
L-am terminat. Stai întins.
- Cât de rău este? - În piept, poate plămânul lovit.
Ia un 30 şi ia-o în sus pe stradă!
- Detalii! - Liber aici! Liber aici!
Iată de ce nu putem lua copii.
Sergent Horvath, controlează muniţia.
Upham... Umple gamelele.
- Sergent Hill. - Ordonaţi.
Adună-ţi oamenii. Ne adunăm la colţul din nord-vest.
Mellish, controlează turnul. Acum. Du-te!
La dracu' cu Ryan.
- Tunet! - Fulger!
Intraţi.
Salut, băieţi, îl căutăm pe căpitanul Hamill.
- E undeva dincolo de piaţă. - Dincolo de piaţă.
Încet. Fii atent la trăgători.
Nu te grăbi. Stai jos.
Jimmy T, găseşte-l pe Hamill şi adu-l aici.
Ce? Acolo sus?
De unde vrei să ştiu? Vrei să te duci să vezi, te rog?
Mulţumesc, imbecilule.
În regulă.
Băieţi odihniţi-vă aici pentru un timp.
Ia să scot blestemata asta de pietricică din cizmă.
Aruncaţi armele!
- Aruncaţi-le acum! - Aruncaţi nenorocitele de arme!
- Am să trag! Am să trag! - Aruncaţi-le! Aruncaţi-le!
Acum! Puneţi-le jos!
Liber sus!
- Fir-ar să fie! - Liber aici!
Liber aici!
- Destul să te îmbătrânească subit. - Să sperăm.
Fred Hamill, Cercetaşi 101.
John Miller, a 2-a trupă de asalt. Mulţumesc.
Îl căutăm pe soldatul James Ryan.
Face parte din dispozitivul vostru. Cumva l-aţi alocat altei unităţi?
- Cum a fost călătoria până aici? - Dramatică.
- Am pierdut din muniţie. - Şi unul din oameni.
Locotenente, dispune bazuca aia în formaţie de luptă la dreapta.
- Am înţeles, să trăiţi! - Şi trimite-l pe Ryan aici.
Ryan, înainte şi în centru!
Iată că vine băiatul nostru.
Ţi-am spus eu că e un tâmpit.
- Să trăiţi, soldatul Ryan raportează. - Pe loc repaus.
Căpitanul Miller, a 2-a trupă de asalt. Vrea să vorbească cu tine.
Pe aici.
În ordine. Stai jos.
Soldat, am veşti proaste.
Of, nu e uşor să-ţi spun asta, aşa că...
aşa că pur şi simplu am s-o spun... fraţii tăi au murit.
Am primit ordin să te luăm cu noi,
să mergi acasă.
O, Doamne. Fraţii mei sunt morţi.
Voiam să mă duc cu ei la pescuit când ajung acasă.
Îmi pare rău, James. Nu pot să-ţi spun cât de mult.
- Cum... cum au murit? - Au murit la datorie.
Nu, e imposibil. Amândoi sunt...
Nu e... nu e posibil.
Fraţii mei sunt încă în liceu.
- Eşti James Ryan? - Da.
James Francis Ryan din Iowa?
James Frederick Ryan, Minnesota.
Asta înseamnă că fraţii mei sunt bine?
O da, sunt sigur că sunt bine.
Totuşi, sunteţi sigur, că sunt bine?
Căutăm un alt soldat Ryan.
Eşti sigur? De unde ştii că beleaua
nu este că fraţii lui sunt bine-sănătoşi şi că...
Locotenente, îmi cer scuze pentru deranj.
Tocmai le-am scris o scrisoare... Trebuie să mă duc acasă.
- Trebuie să mă duc acasă acum. - Linişteşte-te.
- Unde este Ryan al nostru? - Nu ştiu.
Aveţi contact cu ofiţerul comandant?
- Fireşte. - În ce unitate este el?
Compania B 506.
- Tipul ăla cu piciorul rupt? - Cred că Charlie.
Crezi că este el? Da.
Ryan? Nu ştiu... Au!
- Unde a fost zona de paraşutare? - Chiar în interiorul lui Vierville.
Vierville? Cum aţi ajuns acolo?
Habar n-am, să trăiţi.
C-47 a luat foc.
Pilotul a încercat să scape, virând în toate direcţiile.
A luat foc şi mai mult în cădere. A fost harababură. Aşa am ajuns aici.
N-am văzut pe nimeni din unitatea mea, să trăiţi.
A spus cineva unde au fost paraşutaţi?
Nu, să trăiţi, dar au avut acelaşi punct de adunare ca şi noi.
Arată-mi unde.
Oamenii mei sunt frânţi de oboseală.
Mai stăm trei ore, apoi plecăm după căderea nopţii.
A mai rămas ceva din oraşul ăsta, vreun hotel de trei-stele?
Ceva cu cearşafuri curate şi servire în cameră?
- Ce spui de o biserică comfortabilă? - Bună şi aia.
Vreo veste? Cum se potrivesc toate?
Am asigurat siguranţa capului de pod.
Problema e că Monty nu se grăbeşte să se deplaseze spre Caen.
Nu ne putem retrage până când el nu e gata, aşa că...
- Băiatul ăla e supraapreciat. - Fără nicio îndoială.
Trebuie să iei Caen ca să poţi lua Saint-Lo.
Să iei Saint-Lo ca să iei Valognes.
După Valognes, vine Cherbourg.
- După Cherbourg, vine Paris. - După Paris, Berlin.
Apoi vaporul cel mare spre casă.
Ne-ai putea fi de folos aici,
dar înţeleg ce faci acum.
Întelegi?
Da. Şi eu am doi fraţi.
- Noroc. - Mulţumesc.
Pe cuvânt, îţi urez noroc. Găseşte-l. Ia-l acasă.
Ai vreo problemă cu mâna?
Nu ştiu.
A început să mă supere când ne-au adus pentru debarcare.
Vine şi pleacă.
S-ar putea să ai nevoie de o slujbă nouă.
Se pare că asta nu te mai place.
Ce spui?
- Ce spui? - Nimic.
Cum se numea puştiul ăla din Anzio?
Mergea mereu în mâini,
şi cânta acel cântec despre acrobatul zburător de la trapez?
Vecchio.
Aşa e, Vecchio.
Era un puşti fraier.
Îţi aduci aminte cum urina un "V" pe jacheta fiecăruia,
- V de la Vecchio. - V de la victorie.
- Era aşa de scund. - Era un pitic.
"Cum ai ajuns în trupa de asalt?"
Am fost împuşcat în picior odată.
Mergea mai repede în mâini.
Alerga mai repede în mâini decât...
Vezi, când... se întâmplă să omori unul din oamenii tăi,
îţi spui că s-a întâmplat
pentru ca să poţi salva vieţile a altor doi sau trei sau 10.
Poate chiar o sută.
Ai idee câţi oameni am pierdut sub comanda mea?
- Câţi? - 94.
Dar asta înseamnă că am salvat de 10 ori
mai multe vieţi, nu-i aşa?
Poate chiar de 20 de ori, nu? De 20 de ori mai multe vieţi?
E aşa de simplu.
Aşa...
Aşa ajungi să gândeşti logic când alegi între misiune şi oameni.
Numai că de data asta, misiunea e pentru un singur om.
Sper că Ryan ăsta să merite efortul.
Ar face bine să meargă acasă şi să vindece vreo boală
sau să inventeze un bec cu randament mai bun sau altceva.
Nu aş schimba 10 Ryani pentru un Vecchio sau un Caparzo.
Amin.
Uite. Începe din nou.
Dle... vă simţiţi bine?
Uite, plecăm de aici peste două ore.
De ce nu dormiţi puţin?
- Nu ştiu cum face. - Ce anume?
Cum adoarme dintr-odată. Uită-te la el.
În momentul în care pune capul jos, a adormit.
Are conştiinţa curată.
Cum se spune? "Dacă Dumnezeu e cu noi, cine e cu ei?"
"Dacă Dumnezeu este cu noi, cine ar putea fi împotriva noastră?"
Da, ce spuneam?
Secretul e: ca să adormi trebuie să încerci să stai treaz.
Cum adică, Wade?
Mama era intern, lucra până noaptea târziu,
dormea în timpul zilei,
aşa că puteam sta de vorbă numai când venea acasă.
Obişnuiam să mă întind în pat şi să încerc să stau treaz,
dar n-am reuşit niciodată fiindcă cu cât încercam mai mult,
cu atât adormeam mai repede.
N-ar fi contat deloc la mine acasă.
Maică-mea m-ar fi trezit din somn, şi am fi sporovăit până în zori.
Femeia asta nu era niciodată obosită de vorbă.
Probabil era singura ocazie să spună şi ea un cuvânt.
Este ciudat că, uneori venea acasă devreme,
iar eu mă făceam că dorm.
- Cine? Tu... mama ta? - Da.
Stătea în uşă şi se uita la mine.
Iar eu ţineam ochii închişi.
Ştiam că voia doar să ştie ce am făcut în ziua aceea,
că a venit devreme acasă...
doar să stea de vorbă cu mine.
Şi totuşi nu mă mişcam.
Mă prefăceam că dorm.
Nu ştiu de ce făceam asta.
Nu avem decât două ore. Dormi.
Dle căpitan?
Caporale?
Cum o duci acolo? Totul este în regulă?
Da, cred că tot ce se întâmplă îmi foloseşte, să trăiţi.
Adevărat?
Cum asta?
"Războiul educă simţurile,"
"incită la acţiune voinţa,"
"perfectează constituţia fizică,"
"aduce oamenii într-un conflict aşa de uşor şi apropiat"
"În momentele critice încât omul se măsoară cu el însuşi."
Păi, cred că aşa spune Emerson
despre partea bună a lucrurilor.
- L-aţi citit pe Emerson, dle? - Am citit câte ceva.
De unde sunteţi, dle căpitan? Ce făceaţi înainte de război?
La cât a ajuns miza?
Stiţi, cred că e în jur de 300, să trăiţi.
Păi, când ajunge la 500,
vă spun şi împărţim banii, ce ziceţi?
Păi, să trăiţi, mă simt dator ca fiind sub comanda dvs
să sugerez să aşteptăm până ajunge la o mie, să trăiţi.
Şi dacă nu trăim atât de mult?
- 500? - 500 ar fi bine, da.
- Am înţeles, să trăiţi. - De acord.
- Dormi puţin, caporal. - Am înţeles, să trăiţi.
Aveţi pudră de sulf?
Doctore! Prietenul meu sângerează! Are nevoie de bandaj de compresie!
- Wade. - Da, să trăiţi?
- Vezi ce poţi face. - Am înţeles, să trăiţi.
Nu vă lăsaţi, băieţi. Nu mai durează mult.
Ce facem aici?
Foarte bine.
Da, foarte bine. Nu-ţi face griji.
Doctorul e aici.
Perfect.
Corpul 29 infanterie străpunge frontul, vor fi aici în curând.
Plasmă. Are cineva plasmă?
- Căpitane. Hei, căpitane. - Soldat, vrei să mă informezi?
Da. Locotenent DeWindt, să trăiţi.
Escadrila 99 purtătoare a corpului de infanterie 327.
Ăsta a fost al meu. Eu l-am pilotat. 22 de morţi.
N-am avut nicio zgârietură. I-a zburat capul copilotului.
Cine sunt ăştia?
Băieţii cu care am venit, au plecat în prima noapte.
Alţii vin mereu. Una, două, jumătate de duzină odată.
Pe urmă un ofiţer încropeşte o unitate mixtă,
şi pleacă să pricinuiască neplăceri.
Îl căutăm pe soldatul James Ryan.
Compania B, 506 din 101.
Habar n-am. Vin şi pleacă.
Upham. Verifică detaşamentul acela. Vezi dacă Ryan este printre ei.
Miroase piciorul ăla, acolo. Miroase a brânză stricată?
Ce?
Evreu.
Evreu!
Nu vă opriţi. Nu vă opriţi!
Sunt Evreu, mă auzi?
Da, n-am putut să-l smulg de acolo,
- mi-ar trebui un vinci. - Da.
Stele.
Da, General de Brigadă Amend,
Comandant Delegat, 101.
Un blestemat de geniu a avut ideea
să sudeze plăcuţe de oţel
pentru a-l proteja pe general de tirul de la sol.
Din nefericire, au uitat să-mi spună
înainte de a lua aeropurtaţii.
E ca şi cum ai pilota un tren de marfă.
Supraîncărcat la maximum.
Caracteristicile de echilibrare s-au dus la naiba.
Aproape că mi-am rupt mâinile ca să-i păstrez echilibrul.
Şi când am lansat paraşutiştii,
am scurtat cât am putut, am încercat să iau altitudine
şi să nu las avionul să se oprească.
A căzut ca un blestemat de meteorit, şi aşa am ajuns aici.
Iar ceilalţi s-au oprit destul de uşor, totuşi.
Eram... eram teribil de grei, înţelegi?
Iarba era umedă.
Picaj, tot tacâmul.
22 de oameni morţi.
- Şi toate astea pentru un general? - Un singur om.
- Multe întâmplări ca asta în jur. - "Fubar".
Într-adevăr.
M-am uitat într-un dicţionar german. Nu e niciun "fubar" acolo.
- Upham. - Ordonaţi.
Sunt mai multe unităţi paraşutate. Vezi dacă-l găseşti pe Ryan.
Am înţeles, să trăiţi.
Poate ar fi bine să verificăm astea, să trăiţi.
Plăcuţe de identificare.
Mai multe decât aş vrea să număr, să trăiţi.
Am acoperit multe corpuri, să trăiţi.
- Începeţi cu astea. - Am înţeles, să trăiţi.
Vă ajut şi eu.
Ce credeţi? Îl vom găsi aici?
- Dacă e aici, am să-l găsesc. - Mai mult ca sigur că e aici.
Pariez pe 10 dolari că îl găsesc primul.
- Pe cine avem aici? - N-ai nicio şansă.
- Crezi că e aici? - Verifică mai departe.
În regulă. Gary Ianico.
Ben Rubino. Mike Cessacchio.
Toţi italienii sunt omorâţi.
O, te rog, nu e numele potrivit.
Wee Willie Winkie, prietenul tău.
Trebuie să-l găsim pe ţopârlanul ăsta.
Unde e blestematul ăsta?
Nu le amestecă? Păstrează-le în grămada ta.
Cum am să aflu cine e aici?
Ce-ar fi să taci din gură, Reiben?
- Hai să fim prieteni. - Esti supărăcios?
- Am găsit câştigătorul. - Ce naiba spui?
Uită-te, Mellish.
Într-adevăr, eşti genial. R-I-E-N-N-E.
E Rienne. E în franceză. Ştii ce înseamnă?
Înseamnă nimic.
- Trei Doamne şi toţi trei. - Toţi din New York.
- Ai nevoie de ajutor? - Am un ful.
Am câştigat. La culoare.
Te uitai în plăcuţele mele. Trişezi, nu-i aşa?
Băiatul ăsta e de necrezut.
Ai nevoie de ajutor? Poţi să citeşti porcăria aia?
Dumnezeule, uită-te la nenorocitul ăsta.
- Nu sunt blindate, aşa-i? - Cred că nu. Înţeles?
Ce are între urechi?
Probabil ceva ce voi aveţi între picioare.
- E meritul lui. - Nu e rău, Jackson.
Ce naiba faceţi aici? Toţi aeropurtaţii se uită la voi.
Astea nu sunt fise.
În regulă, în regulă. Puneţi-le la loc înăuntru!
Nu este aici.
Poate ar trebui să ne despărţim în grupuri,
să rătăcim prin pădure, chemându-l pe nume.
Mai devreme sau mai târziu o să ne audă. Ryan!
Cred ca asta e cam greu de făcut, dle căpitan.
Poate localnicii... Hei, mai ştii...
Ryan! Îl cunoaşte cineva pe Ryan, de la 101 aeropurtaţi?
Ryan? Cunoşti un individ Ryan?
Soldat James Ryan din Iowa?
Cunoaşte cineva un Ryan?
Hei, Joe, parcă Michaelson
se împrietenise cu un Ryan din Compania "C"?
- Aşa cred. - Adu-l aici, te rog.
Îl cunoşti pe soldatul Ryan?
Trebuie să vorbiţi mai tare, să trăiţi.
Vorbiţi tare, să trăiţi! Nu aud prea bine!
Vine şi pleacă! O grenadă mi-a zburat pe lângă cap!
Am înţeles, am înţeles. Îl cunoşti pe soldatul Ryan?
Pe cine?
Nu, nu, nu. James Francis Ryan.
Dă-mi un creion, ceva pe ce să scriu.
Repede! Un creion, haide!
Unul mic, să trăiţi.
Notează asta.
James Francis Ryan, semnul întrebării.
Iowa, semnul întrebării. Îl cunoşti?
Citeşte mesajul.
- Fireşte că-l cunosc, să trăiţi. - Unde este?
Da, da. Am fost paraşutaţi la 20 de mile de zona fixată,
am ajuns lângă Bumville sau în alt loc nenorocit.
Veneam aici la punctul de adunare,
ne-am întâlnit cu un Colonel care strângea oameni
- ca să meargă la... Ramelle... - Ramelle.
Să păzească un pod. Acolo l-am văzut ultima oară.
Grozav! Grozav! Mulţumesc.
Scrie "mulţumesc". Citeşte, şi mulţumesc.
Cu plăcere!
Adunarea la mine.
Mulţumesc, locotenente.
Suntem aici. Acolo.
Ramelle este pe râul Merderet, la sud-vest de noi.
Stiţi ceva de podul ăsta, dle căpitan?
Da. Obiectivul a fost întotdeauna Cherbourg.
Nu putem înainta spre Paris fără un port care să primească vapoare,
Rommel ştie asta,
aşa că va încerca să traverseze cu tancurile peste râu.
Apoi ne poate lovi în flanc când ne îndreptăm spre Cherbourg.
Asta face din fiecare sat cu pod o proprietate foarte valoroasă.
Hai să mergem.
Dle căpitan.
Ce naiba e aia?
O staţie de radar. Probabil că este dezactivată.
Parcă este ceva în buncărul...
acela din saci de nisip chiar sub staţie.
- Vedeţi? - Da. Şi eu cred că este ceva acolo.
Ce este?
O mitralieră. Probabil MG-42.
Dumnezeule. Asta i-a terminat pe nenorociţii ăştia?
Poate unul din ei este băiatul nostru.
Nu, tresele indică corpul 82.
Nu ştiu cât de repede alergaţi băieţi,
dar hai să ocolim zona asta, nu vor şti niciodată că am fost aici.
Dle căpitan, hai să ocolim zona.
Am auzit ce spuneţi, dar nu se poate.
Sunt de părerea lui Reiben de data asta, să trăiţi.
- Le-am lăsat 88-uri. - Pentru aviaţie.
Aviaţia nu se va mişca pentru o mitralieră.
Trecem peste asta şi tot ne îndeplinim misiunea.
Nu e misiunea noastră, nu-i aşa?
Sunteţi siguri că asta vrem, s-o lăsăm aici?
Să-i lăsăm să atace următoarea companie?
Nu, să trăiţi, vreau să spun că ne asumăm un risc inutil
raportat la obiectivul nostru.
Obiectivul e să câştigăm războiul.
Dle, presimt că o să se întâmple ceva rău.
Când ai presimţit că o să se întâmple ceva bun?
În ordine, trei alergători cu reţinere a focului.
Mellish, tu o iei prin dreapta. Eu o iau pe la mijloc.
Cine o ia prin stânga?
- Eu. Eu o iau prin stânga. - Perfect.
Upham, schimbă locul cu Jackson, şi rămâi în spate.
Am înţeles, să trăiţi.
Nu tragem până când trebuie să schimbe ţevile.
Cred că ar fi posibil să-l lovim de la bătaia grenadei.
- Eu ar trebui să fiu în mijloc. - După cum alergi?
- Poate la stânga, să trăiţi. - Poate ar trebui să taci din gură.
Reiben, eşti baza tirului.
Încărcătoare la îndemână, şi...
şi grenade suplimentare pentru alergătorii de bază.
Dealul e liber! Patru morţi!
Upham, apucă echipamentul. Vino aici!
Avem nevoie de apă şi de îmbrăcăminte suplimentară!
Scoate morfina din trusa medicală suplimentară!
Blestematul! Pune nişte sulf acolo.
- Ridică-mi picioarele. - Mai mult sulf, Mellish.
Ai să te faci bine, doctore.
Cum arată?
Wade, ai să te duci pe un spital naval.
Mai mult sulf!
Ridică-mi picioarele. Ridică-le.
Le ridic. Le ridic. Le ridic.
Upham, dă-mi gamela ta!
- Haide. Haide. Haide. - Apasă pe ea.
- O să fie bine. - Cum arată?
- Dă-i morfina. - Cum arată?
- Foarte bine. - Cum arată?
- Uite morfina. - Sunt împuşcat în coloană?
- Eşti bine, Wade. - Sunt împuşcat în coloană?
Ridicaţi-l. Încet, încet, încet.
Apasă pe el.
- Încet, încet. - Ridicaţi-l.
E în ordine, doctore. În ordine.
Wade, glonţul a ieşit prin spate.
Este în partea de jos a spatelui.
Cât de mare e gaura în...
Aproape de mărimea unei ghinde.
E bine. E foarte bine.
Apasă pe ea.
E în regulă.
Apasă mai mult pe ea!
E un loc în care sângerează mai mult decât celelalte?
Da, chiar aici. Ştii ce este aici?
- Nu. - Am să pun mâna ta deasupra.
- Apasă acolo. - Chiar acolo. Exact acolo.
O, Doamne, ficatul! O, Doamne! E ficatul!
Spune-ne ce să facem. Spune-ne cum să facem.
Ce putem face? Spune-ne ce să facem.
Of, fir-ar să fie.
Aş avea nevoie... aş avea nevoie de mai multă morfină.
Mai multă morfină, să trăiţi?
Dă-i mai multă.
- Nu vreau să mor. - Wade, aşa.
Asta e.
Mai dă-i una.
Mama?
Vreau să merg acasă.
Reiben, ţine-l!
Nu încă.
Mai întâi, să sape mormântul pentru Wade.
Acelaşi lucru pentru paraşutiştii de acolo.
Dezbracă-l de astea. Vezi dacă găseşti documente secrete.
Întreabă-l dacă el l-a împuşcat pe Wade.
- Nu contează. - Ba contează!
Taci naibii din gură cu americana ta de baltă.
Jackson, eşti lovit?
La naiba.
- E doar o zgârietură, să trăiţi. - Îmbracă-l.
Tu şi sergentul supravegheaţi perimetrul.
- Vă roagă să nu trageţi. - Nu-mi pasă ce spune, Upham.
Dle? Dle, îi lăsaţi să-l omoare?
- Nu e corect, să trăiţi. - Ajută-l să care corpurile.
Ce se întâmplă?
Americane.
Îmi plac Americanii.
Steamboat Willie.
Da, Steamboat Willie. American.
Spune că nu a terminat.
Asta s-o crezi tu.
Vă rog... Îmi place America.
Fancy schmancy! Treabă uşoară!
Du-te-n moaşta pe gheaţă! Ţi-a mâncat pisica limba! Cool beans!
Betty Boop! Ce bucăţică!
Betty Grable. Picioare frumoase.
Spun poţi să vezi... Spun poţi să vezi...
Eu... Eu spun...
Să-l ia dracu' pe Hitler.
Dle, spune că regretă ce s-a întâmplat cu Wade.
Spune că regretă ce s-a întâmplat cu Wade, dle.
Dle căpitan!
Dle căpitan, nu e corect!
Ştiţi asta. Este prizonier. S-a predat.
S-a predat, să trăiţi!
Spune-i...
Să facă 100 de paşi, apoi poate să se dezlege la ochi.
Noi vom fi plecat, iar el se va preda trupelor aliate.
- Îl lăsăm să plece? - Este prizonier de război, Reiben.
Nu putem să-l luăm cu noi. Ai noştri o să-l găsească.
Dacă nu-l găsesc ai noştri o să-l ia Wehrmachtul,
şi o să-l pună din nou în circulaţie.
Dle căpitan, lăsaţi inamicul să plece.
- Este o mare porcărie. - Ai mare dreptate.
Porcărie? Asta e porcărie?
Să împuşti prizonieri e bine? Este împotriva regulamentului!
Regulamentul a plecat împreună cu prietenul tău.
Bănuiesc că aşa se cuvenea să procedăm, nu, dle căpitan?
Luaţi-vă echipamentul. Să mergem.
N-aţi auzit. Luaţi echipamentul.
Căpitanul v-a dat un ordin.
Da. Ca acela de a captura mitraliera.
- A fost într-adevăr incredibil. - Soldat, ascultă ordinele.
Da, dle, a fost un adevărat succes capturarea acestui cuib.
Dar, ce naiba, am pierdut doar un om.
Sper că mama Ryan va fi fericită să ştie că viaţa lui Jimmy al ei
e mai importantă decât alor noştri!
Şi pe urmă, nici nu l-am găsit, nu-i aşa?
- Ia mâna de pe mine! - Reiben, în picioare.
Ia-ţi echipamentul. În formaţie.
Am terminat cu misiunea asta.
Domnule.
Nu-ţi părăsi căpitanul, treci înapoi în formaţie.
Am să merg la închisoare dacă trebuie.
- N-am să-ţi spun încă o dată. - Dle căpitan!
Asta e porcărie curată!
Treci în formaţie!
- Ai să mă împuşti pentru Ryan? - Nu, pentru că nu-mi placi.
Lasă-l să plece!
Nu vedeţi ce se întâmplă? Dle căpitan! Nu vedeţi?
- Dle căpitan? Ryan e mort. - Prostii!
- Dle, avem o problemă. - Am un al şaselea simţ, ştiu asta.
Nu l-ai omorât pe Friţ, şi ai să mă împuşti pe mine, nu?
- El e mai bun decât tine. - Haide. Trage-mi unul în picior...
Am să-ţi trag un glonte în gura aia mare blestemată!
Pune-ţi banii unde...
Nu ştii când să-ţi ţii gura.
Dle căpitan, vă rog!
- La cât a ajuns miza pentru mine? - Ce?
- Laş nenorocit! - Aştept, sergent.
Mike, care este miza pentru mine acum?
La cât se ridică?
Cât este, 300$? Sunt profesor.
Predau limba engleză
într-un orăşel numit Addley, în Pennsylvania.
În ultimii 11 ani,
am fost la Liceul Thomas Alva Edison.
Am fost antrenorul echipei de baseball.
Să nu mă mişc de aici.
Acasă, când spuneam oamenilor ce profesie am,
îşi spuneau, "Păi, se cunoaşte."
Dar aici, este un...
un mare...
un mare mister.
Aşa că bănuiesc că m-am schimbat.
Uneori mă întreb dacă m-am schimbat aşa de mult,
încât soţia n-o să mă mai recunoască când am să mă întorc la ea.
Şi cum am să fiu în stare...
să-i povestesc despre zile ca aceasta.
Ryan...
Nu ştiu nimic despre Ryan. Nu mă interesează.
Nu înseamnă nimic pentru mine, e doar un nume. Dar dacă...
Dacă îl găsesc ca să poată merge acasă,
şi să mă pot întoarce la soţia mea,
ei bine, atunci... atunci mi-am îndeplinit misiunea.
Vrei să pleci?
Vrei să pleci şi să lupţi?
În regulă.
Foarte bine, n-am să te opresc.
Chiar înaintez documentaţia.
Ştiu doar că cu fiecare om care moare mă simt mai departe de casă.
Cu amintiri
Ale zilelor trecute
În singurătatea mea
Mă necăjeşti
Cu amintiri ce nu mor niciodată
Stau pe scaunul meu
Plin de disperare
Nimeni nu poate fi
Atât de trist
Înconjurat de întuneric
Stau şi privesc în gol...
Autoblindat! Ochiţi!
Cine trage?
Deplasaţi-vă pe flancul lor stâng! Luaţi flancul stâng!
Staţi, asiguraţi-vă că sunt morţi!
101! Ieşim!
Era un element de recunoaştere, doi SS.
Aşteptam o echipă de cercetare. Probabil că asta a fost.
Căpitan Miller, Compania C, Corpul 2 de asalt.
Caporal Henderson, Compania E, 501.
Ryan, primul din 506.
PFC Toynbe, al treilea din 506.
James Francis Ryan?
Da, să trăiţi. De unde ştiţi?
Se pare ca aţi fost loviţi destul de greu.
Da, dle. Unitate de acţiune mică.
Ne-au terminat cu 88-uri.
Dle, dacă sunteţi întăriri, am să trimit o plângere.
Ai tot dreptul s-o faci.
Cine este comandantul vostru ofiţer?
Ar fi trebuit să fie căpitanul Jennings, să trăiţi.
Cel mai bun pe care l-am găsit acum este un caporal.
Şi ce e cu voi aici?
- Suntem aici pentru el. Pentru Ryan. - Pentru mine, dle?
James Francis Ryan din Iowa?
Da, să trăiţi. Payton, Iowa, corect.
Despre ce e vorba?
Fraţii tăi au murit la datorie.
Care dintre ei?
Toţi.
E adevărat?
Da. Mă tem că da.
Poate că îţi trebuie puţin timp singur.
Dacă vrei să mergi undeva şi...
- Ce se întâmplă? - Ryan şi-a pierdut fraţii.
- Care dintre ei? - Toţi.
Şi aţi...
Aţi făcut drumul ăsta numai ca să-mi comunicaţi asta?
Păi, mergi acasă.
Ordinele noastre sunt să te aducem înapoi acasă.
Să te aducem înapoi acasă?
Caporal Henderson... Nu vreau să te las fără oameni,
dar ordinele sunt ordine. Când o să primiţi întăriri?
Nu avem de unde să ştim, să trăiţi.
Ordinele mele nu includ abandonarea postului.
De acord cu tine, dar se schimbă lucrurile.
Nu văd cum, să trăiţi.
Comandantul Suprem al Armatei Statelor Unite spune că da.
Dle, trebuie să apărăm acest pod.
Corpul 82 a luat toate podurile peste Merderet
cu excepţia a două dintre ele, la Valognes şi aici.
Dacă le iau nemţii, va trebui să ne deplasăm.
Soldat, dispozitivul tău rămâne, dar misiunea ta aici s-a încheiat.
Nu pot să plec, dle, până când ajutoarele...
Ai trei minute.
Ce se va întâmpla cu ei, dle? De-abia sunt...
Hei, idiotule!
Doi dintre ai noştri au murit deja încercând să te găsim, înţelegi?
- Aşa e, dle? - Aşa este.
Cum se numeau?
Irwin Wade şi Adrian Caparzo.
Nu are niciun sens.
Nu are niciun sens, să trăiţi. De ce merit eu să plec?
De ce nu băieţii ăştia? Au luptat la fel de bine!
Asta trebuie să-i spună mamei tale
când îi vor trimite un alt drapel american împăturit?
Spuneţi-i că atunci când m-aţi găsit,
eram aici cu singurii fraţi care mi-au mai rămas,
şi că cu niciun preţ nu am să-i părăsesc.
Cred că o să înţeleagă.
Cu niciun preţ nu părăsesc acest pod.
Ce ordonaţi?
Sergent, am traversat o frontieră ciudată aici.
Lumea a devenit deodată suprareală.
Adevărat, dar întrebarea încă rămâne.
Nu ştiu. Tu ce crezi?
Nu vreţi să ştiţi ce cred eu.
Ba da, Mike, vreau să ştiu.
Ei bine... pe de o parte cred că puştiul are dreptate.
Ce a făcut el să merite asta?
Dacă vrea să stea aici, foarte bine, să-l lăsăm aici.
Da.
Dar pe de altă parte mă gândesc, ce-ar fi dacă printr-o minune rămânem
şi reuşim să scăpăm cu viaţă?
Într-o zi putem privi înapoi şi spune
că salvarea soldatului Ryan a fost acel lucru decent
pe care l-am putut face în această harababură îngrozitoare.
La asta mă gândeam, să trăiţi.
Cum spuneai, dle căpitan...
dacă facem asta... toţi merităm să mergem acasă.
O, Doamne.
Asta-i tot.
Două mitraliere de calibru .30,
17 grenade, 11 mine Hawkins.
Ai două bazuca, care au numai opt focuri,
şi tot felul de arme mici.
Un foc reuşit ne-a luat mortiera noastră de .60.
E ca şi cum am arunca pietricele dacă folosesc tancuri.
- Pe care în mod sigur le folosesc. - Ce credeţi, dle?
Cred că vor încerca să ne învăluiască prin flancuri...
Dacă nu-i atragem aici între aceste clădiri
unde dărâmăturile formează un fel de drum îngustat.
- Să-l scoatem din luptă? - Dacă putem.
Dacă blocăm drumul cu un tanc de 60 de tone, avem o şansă.
Am înţeles, să trăiţi, nu-i lăsăm să se regrupeze nicăieri.
Lovim puternic şi ne retragem spre pod.
Mitraliera în acţiune, numărul doi sus să toarne pe capul lor.
Cam asta ar fi ideea.
Dacă putem, aş vrea să te urc în turnul acela cu ceas.
- Am înţeles, să trăiţi. - Am să-ţi dau un tovarăş.
Da, dle. N-ar strica.
Cred că un .30 cu 1.000 de focuri ar fi foarte bun.
Parker, am o slujbă pentru tine.
Nu e o idee rea, dle căpitan.
Dar totul depinde de oprirea tancului aici, nu?
Deci cum intenţionaţi s-o faceţi?
Reiben are dreptate.
Aşa cum stimatul nostru coleg de la Aeropurtaţi a subliniat,
nu avem aici decât pietricele, deci cum putem opri tancul?
Îi dăm o momeală.
Putem lovi tancul în şenile.
Da, dar cu ce?
- Putem încerca o bombă lipicioasă. - Bombă lipicioasă, dle?
- Aţi inventat asta, nu-i aşa? - Nu. E în manualul de operaţii.
Ne lipsesc manualele, să trăiţi.
Poate ne puteţi explica şi nouă?
Bine, aveţi explozibil TNT sau compoziţie B?
Am pus pe podul ăla destul ca să explodeze de două ori.
Atunci poţi să disponibilizezi ceva.
Se ia un ciorap obişnuit de soldat,
se umple până la refuz cu Compoziţie B,
se pune un fitil simplu,
apoi se acoperă totul cu unsoare de maşină.
Când o arunci, ar trebui să se lipească.
Este o bombă care se lipeşte. O bombă lipicioasă.
Dacă ştii o metodă mai bună să desfaci şenilele, s-o auzim.
Sună bine. Acum trebuie să ne predăm ciorapii.
Trageţi.
Alege câmpul de tir. Transversal faţă de turnul cu ceas.
Pot acoperi 12 la nouă aici.
- Încet! - Am apucat-o!
Uite minele.
Ca să profităm de tot ce avem,
mitraliera aceea din faţă nu este într-o poziţie de tragere prea bună.
Iar poziţia asta de aici...
este Alamo.
Ne împing până aici, ultimul om aruncă în aer podul.
Avem un fitil pentru 30 de secunde,
aşa că ultimul om trebuie să fie rapid, sau nu are de trăit prea mult.
Dle căpitan?
Unde e locul meu?
Tot timpul la două picioare de mine, şi nu e negociabil.
Iau nişte muniţie. Hai.
- Fii atent! - Da.
- Asculţi? - Da.
În regulă, o să ne deplasăm şi o să ne retragem ca nebunii...
Aşa că trebuie să te mişti repede cu muniţia, altfel suntem morţi.
- Am înţeles. - Înţeles?
- Ca vântul. - Te simţi bine?
Când ne-am îmbarcat în Anglia,
i-am spus sergentului care ne dădea ţigări,
"Nu, mulţumesc, nu fumez".
- E o situaţie incredibilă, nu? - De necrezut.
Ţine.
Situaţie incredibil de întortocheată, nu?
Ai perfectă dreptate.
"Fubar".
O să fie un adevărat spectacol.
Ia-o încet.
- Cine cântă, dle? - Edith Piaf.
De ce e aşa de supărată?
A părăsit-o iubitul,
dar încă vede faţa lui oriunde se duce.
S-a făcut.
"Viaţa mea nu are sens fără tine."
"Uneori visez că sunt în braţele tale."
Partea asta? A cântat-o înainte.
Refrenul.
"Şi îmi şopteşti în ureche..."
"şi-mi spui lucruri"
"care mă fac să închid ochii..."
"şi să mă simt minunat."
Încă o dată, Upham...
să fiu sincer, mă simt neobişnuit de emoţionat.
Nemaipomenit. Nu, este un cântec melancolic.
La început, spune, "Şi apoi într-o zi, ai plecat."
"M-ai lăsat, şi am fost disperată de atunci."
"Te văd pretutindeni în cer, Te văd pretutindeni pe pământ."
Încâ puţin şi nu e nevoie să mă împuşte Friţii.
Am să-mi tai venele de la mâini.
- Eşti un om ciudat, Upham. - Îmi pare rău, e Edith.
Ştii ce-mi aminteşte acel cântec?
Ce mi-a spus dna Rachel Troubowitz când am plecat la instruirea de bază.
Ce, "Nu mă atinge"?
Nu. Dna Rachel Troubowitz este soţia administratorului nostru.
Vine şi probează lucruri în magazinul mamei şi poartă mărimea 44-EE.
- Chestiile astea sunt masive. - Sunt mari.
Am convis-o că poartă mărimea 42-D.
Aşa că încearcă să intre în acest corset tăiat pe lateral,
cu panglici de mătase, format din trei părţi
cu un sutien care ridică sânii.
Şi e frumos, pur şi simplu se revarsă din el.
E frumos şi ea ştie asta,
simt că am Statuia Libertăţii în pantaloni.
Şi spune, "Richard, linişteşte-te."
Şi mai spune, "Când eşti acolo,"
"dacă vezi ceva care te supără,"
"închide ochii şi gândeşte-te la astea. Înţelegi?"
Aşa că am spus, "Da, doamnă."
Va simţiţi bine, dle?
Da, doar ţin ritmul.
E adevărat că aţi fost profesor înainte?
Da.
Vedeţi, n-aş putea să fac asta.
Nu după cum ne-am tratat noi profesorii. Nu, să trăiţi.
Am avut o mie de copii ca tine.
Nu pot să-mi amintesc feţele fraţilor.
Am tot încercat şi nu reuşesc.
Vi s-a întâmplat vreodată?
Trebuie să te gândeşti la o situaţie.
Ce vreţi să spuneţi?
Te gândeşti la ceva anume...
ceva ce aţi făcut împreună.
Când mă gândesc acasă, mă gândesc la ceva anume.
Mă gândesc la hamacul meu din curte...
La soţia mea care taie tufele de trandafiri purtând mănuşile mele.
Într-o noapte, doi dintre fraţii mei au venit
şi m-au trezit în mijlocul nopţii,
şi mi-au spus că au o surpriză pentru mine.
M-au dus la hambar, în pod, şi...
acolo era fratele meu cel mai mare, Dan...
cu Alice... Alice Jardine.
Adică, imaginează-ţi o fată care a luat ce este
mai urât de la Baba Cloanţa şi Muma Pădurii.
Iar Dan îi scosese cămaşa.
Acum se căznea cu sutienul,
şi deodată Sean strigă cât poate...
"Danny, eşti tânăr! N-o face!"
Alice Jardine ţipă, sare în sus
şi încearcă să iasă afară, dar avea cămaşa peste cap,
se loveşte de perete şi se prăbuşeşte la pământ.
Acum Dan este aşa de furios, că se ia după noi,
dar Alice e acolo, inconştientă, trebuie s-o trezească.
Aşa că o apucă de un picior şi începe să o târască.
Apucă şi o lopată şi se ia după Sean.
Sean spune, "De ce vrei să mă loveşti? Ţi-am făcut un serviciu."
Asta îl face pe Dan mai furios. Încearcă să lovească cu lopata.
O scapă din mână şi loveşte o lampă cu petrol.
Aceasta explodează şi şopronul aproape că ia foc.
Asta-i tot... Dan a plecat a doua zi la instruire.
A fost ultima noapte în care am fost împreună toţi patru.
Asta a fost acum doi ani.
Povesteşte-mi despre soţia ta şi tufele alea de trandafiri.
Nu.
Nu. Păstrez asta numai pentru mine.
Inamic din est.
Vede două tancuri Tiger.
Două tancuri Panzer.
Infanterie,
50 şi ceva în plus.
Împrăştiaţi-vă! Ştiţi ce aveţi de făcut! Reiben, ia iepurele.
Upham, adăposteşte-te.
Mellish şi Henderson, încărcaţi armele!
- Controlaţi-vă muniţia! - Noroc, Reiben.
M-am născut cu noroc, sergent.
Unul din cinci e cartuş trasor?
Da şi trasoarele sunt bidirecţionale.
Verifică spaţiul de la capăt ar trebui să meargă.
Upham! Grăbeşte-te!
- Caporal Upham? - Da, să trăiţi.
Nu avem o armă de calibru .30 aici.
Fie dl Mellish sau dl Jackson au nevoie de asta.
Am înţeles, să trăiţi.
Upham! Jackson are destule. Întoarce-te la Mellish.
Nu ştiu dacă au muşcat momeala, dle căpitan.
Mai ai din asta?
Panzers nu au muşcat momeala.
Infanteria se deplasează la stânga.
Jumătate de tanc a trecut cu aproape 20 de trupe.
Deplasaţi-vă!
Acum! Dă-i foc!
Tu! Dă-i foc!
30 de infanterişti pe flancul drept!
Du-te acolo şi opreşte-i!
Deplasaţi-vă!
Liber!
Friţi!
Flancul drept!
Jos! Jos!
Upham! Upham! Calibrul .30! Repede!
Şi găseşte-l pe căpitan! Flancul ăsta o să cadă!
Înapoi! E încă în luptă!
Nu, nu, Ryan, jos! Jos!
Dă-mi drumul!
- Ai păţit ceva? - Dă-mi drumul!
Nici eu n-am nimic, dle căpitan.
Perfect, de ambele părţi! Aruncă o grenadă înăuntru!
Grenada!
Un 20 milimetri!
Artilerie antiaeriană. Foc!
Armament greu jos! Nu mai am niciun glonte!
Dublă învăluire, Parker!
- Ţinte la ora opt jos! - La naiba!
Dumnezeu îmi dă putere.
Hai! Deplasaţi-vă!
Hai!
Adăposteşte-te, Upham! Adăpost! Adăpost!
Nu mai am muniţie pentru calibrul .30.
Binecuvântat fie Domnul, tăria mea,
care mă învaţă să lupt.
Bunătatea şi fortăreaţa mea...
turnul meu înalt şi eliberatorul meu...
scutul şi cel în care cred.
Parker, jos!
Dle căpitan, acel 20 milimetri ne omoară.
Să încercăm să-l flancăm.
Bun, lăsaţi-mă să trag focul principal.
Upham, muniţie, dracu' să te ia!
S-a blocat! S-a blocat! Ai ceva calibru .30?
- Nu mai am nimic. - La naiba.
Nu mai am! Îmi trebuie o cartuşieră! Are cineva o cartuşieră?
Doamne! Doamne!
Tâmpit blestemat!
Să ne oprim. Ascultă-mă! Ascultă-mă! Opreşte-te!
Blestematule!
Blestematule! Blestematule!
Blestematule!
- Nu mai am. - Focurile de .60.
- Foloseşte-le fără tub. - Cum?
Armaţi, înapoi, aruncaţi!
Ne îndreptăm spre Alamo.
Alamo! Alamo!
Avem noi grijă! Retrageţi-vă!
Stai exact în spatele nostru!
Înaintare!
Deplasaţi-vă.
Reîncărcaţi.
În ordine, du-te.
Aruncăm în aer podul! Evacuaţi podul!
Sergent! Mike, eşti lovit?
- M-a lovit în plex. - Pleacă de aici!
O să aruncăm în aer podul!
Hai, hai!
Tanc Tiger vine peste pod!
Dle căpitan.
Dle căpitan, unde vă duceţi? Întoarceţi-vă aici!
Nu vă lăsaţi, dle căpitan.
Sanitar!
Sanitar! Avem un sanitar?
Sunt distrugătoare de tancuri, dle. P-51.
Suntem binecuvântaţi.
Ce spuneţi, dle?
James... Trebuie să meriţi asta.
Merită asta.
Dragă dnă Ryan,
vă scriu cu cea mai mare bucurie
pentru a vă informa că fiul dvs soldatul James Ryan
este bine sănătos şi chiar în acest moment,
în drum spre casă de pe frontul european.
Informaţiile de pe linia frontului arată că James şi-a făcut datoria
cu mare curaj şi devotament neclintit
chiar şi după ce a fost informat de tragica pierdere
pe care a suferit-o familia dvs în această campanie
pentru a scăpa lumea de tiranie şi asuprire.
Am marea plăcere să mă alătur Ministrului de Război,
al Armatei Statelor Unite
şi cetăţenilor unei naţiuni recunoscătoare
în a vă ura multă sănătate şi mulţi ani fericiţi
alături de James.
Nimic, nici chiar întoarcerea unui fiu iubit,
nu vă poate compensa pe dvs sau pe miile de familii
care au suferit pierderi mari în acest război tragic.
Aş dori să vă împărtăşesc câteva cuvinte care m-au însoţit
prin lungi nopţi întunecate de pericole, pierderi şi durere.
Citez:
"Mă rog ca Tatăl nostru din ceruri"
"să vă aline suferinţa produsă de această pierdere grea"
"şi să vă rămână numai amintirea nepreţuită"
"a celor pierduţi şi iubiţi"
"şi mândria solemnă ce vi se cuvine"
"de a fi oferit un sacrificiu atât de preţios"
"pe altarul libertăţii."
"Abraham Lincoln."
Cu sinceritate şi respect al dvs,
George C Marshall, General, Comandant de Operaţii.
Mi-am adus familia cu mine.
Au vrut să vină cu mine.
Ca să fiu cinstit cu tine,
nu ştiam cum mă voi simţi întorcându-mă aici.
În fiecare zi mă gândesc la ce mi-ai spus
în ziua aceea pe pod.
Şi am încercat să-mi trăiesc viaţa cât am putut de bine.
Sper că a fost de ajuns.
Sper că, cel puţin în ochii tăi,
Merit ceea ce voi toţi aţi făcut pentru mine.
James.
Căpitan John H Miller.
Spune-mi că am dus o viaţă onorabilă.
Ce?
Spune-mi că sunt un om bun.
Eşti un om bun.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania