Era anul 1891.
Nori negri se adunau asupra Europei.
Franţa şi Germania erau la cuţite,
în urma unui val de atentate.
Unii dădeau vina pe naţionalişti,
iar alţii, pe anarhişti.
Dar, ca de obicei,
amicul meu, Sherlock Holmes,
avea cu totul altă teorie.
Atentat la Strasbourg ! Citiţi totul !
Anarhişti suspectaţi în atentatul de la Strasbourg !
Atentat la Strasbourg !
Când te-ai angajat la poştă ?
Aşadar, tu erai.
Uite ce rău ai ajuns, dacă te ţii de prostii !
Ce colet interesant ! Cine e destinatarul ?
Ce-ar fi să-ţi spun diseară la cină ?
- Sunt disponibil pentru prânz. - Eu nu.
- La Savoy e bine, la 20:00 ? - E minunat.
- Şi vei veni nedeghizat ? - Probabil.
Trei oameni te urmăresc de ceva vreme,
cu intenţii extrem de dubioase.
Nu.
Apropo, nu mă urmăresc, ci mă păzesc.
Şi am impresia că nu sunt trei, ci patru.
- Ai grijă să nu-ţi scape coletul. - Nu cred că asta e grija ta acum.
Să nu-l desfiguraţi, băieţi. Luăm cina împreună diseară.
Să nu te saturi cu pâine.
Am uitat continuarea.
Încep să-mi reamintesc.
Gardiştii !
Să trecem la lotul numărul 34,
un sarcofag egiptean cu o istorie remarcabilă,
descoperit în Valea Regilor.
Recompensa dvs, dle doctor. Vă transmite mulţumiri.
Cine oferă 100 de lire ?
Vă mulţumesc, domnule.
Dă-i scrisoarea asta, te rog. O aşteaptă.
Spune-i că amicul nostru îşi închipuie că i-am dat-o surorii lui.
Nu pleca.
Vreau să verific conţinutul.
Am fost asigurată că e toată plata acolo.
Da, dar cine v-a asigurat ?
L-aţi cunoscut în persoană ?
Sau, ca şi mine, aţi...
Opreşte-te ! Nu pune mâna !
După mărime şi greutate, nu e răsplata pe care o aşteptaţi.
Precis conţinutul e incendiar.
- El cine e ? - E...
Bună, scumpa mea !
Şi doar ţi-am zis să nu pui mâna !
Se pare că a fost activată încă o încărcătură.
Ai putea să mă ajuţi să scăpăm de colet.
1.600 !
1.700 ! 1.800 !
- Succes ! - Un milion de lire !
Apropo, e incendiu.
Incendiu !
Dacă pleci, vei muri în cel mult o oră.
Şi nu întârzia la cină !
Cred că voi fi cam ocupată, din cauza acestor evenimente.
Eu nu întârzii, dimpotrivă.
În ton cu moda...
Câtă viclenie ! Ce sigură eşti pe tine, deşi dai bir cu fugiţii !
Asta rămâne la mine. O citim împreună la aperitiv.
Bine. La cină şi la spectacol.
Stai aici. Ai încredere în mine, cu asta mă ocup.
Dle Hoffmanstahl, vă puteţi considera norocos.
Necunoscutul cu care faceţi afaceri nu e un răufăcător obişnuit.
E un Napoleon al crimei. Din fericire, mă aveţi drept aliat.
Sunt un detectiv particular destul de faimos.
Poate aţi auzit de mine. Mă numesc Sherlock...
...Holmes.
Aş dori o cană de ceai proaspăt. Mulţumesc, George.
Da, domnişoară Adler.
Înţeleaptă alegere, localul ăsta.
Ai scrisoarea ?
Mi-a fost luată.
Luată ? E regretabil.
În timpul confuziei create de coletul tău.
Mulţumesc.
Poate dacă mi-ai fi spus ce pui la cale...
Ai vrea să ştii ce pun la cale, nu-i aşa ?
Îţi închipui că vei păţi ceva, dră Adler ?
De aceea ai vrut să ne întâlnim aici, într-un loc public ?
În restaurantul tău preferat ?
Nu te învinovăţesc.
Mă învinovăţesc pe mine.
Mi-am dat seama de ceva vreme că ai cedat în faţa farmecelor lui.
Şi nu e prima dată când dl Holmes îmi face probleme în ultimele luni.
Întrebarea este...
...ce-i de făcut ?
Dar eu trebuie să rezolv problema asta.
Nu mai am nevoie de serviciile tale.
SHERLOCK HOLMES 2: JOCUL UMBRELOR
SupRip by Driv3r
Dnă Hudson ?
Holmes, eşti înăuntru ?
Trebuie să-ţi îngrijeşti gardul viu.
Unde mă aflu ?
Nu-mi pasă unde te afli, numai să fii gata.
Aştept.
N-o să-ţi fac jocul.
Adu-ţi aminte, trebuie să prind ultimul...
...tren.
Mă tem că eşti mort.
Ai câştigat.
Eu am pierdut. Jocul s-a încheiat.
Tot nu mă vezi ?
Quelle surprise !
Nu ies cu tine dacă eşti îmbrăcat aşa.
Vrei să fiu lipsit de tact şi să te însoţesc
îmbrăcat în ţinută militară, cu un fular hidos ca ăla,
o lucrătură de începătoare de-a logodnicei tale ?
Ce dor mi-a fost de tine !
Serios ? Cum aşa ?
Eu abia ţi-am observat lipsa.
Am fost şi foarte ocupat, e drept.
Am extras fluide din glanda adrenalină a oii
şi mi-am creat un costum de camuflaj,
fiind mereu pe punctul de a face o descoperire decisivă
în cel mai important caz din cariera mea, poate din toate timpurile.
Ce mai faceţi, dnă Hudson ?
Mă bucur să vă văd. Mulţumesc că m-aţi invitat mâine.
Iar eu vă mulţumesc că aţi avut grijă de Gladstone.
Scumpă şi drăgălaşă dădacă, pot să-ţi spun ceva ?
- Hrăneşte şarpele, femeie ! - Hrăneşte-l dumneata !
Ce sensibiloasă suntem !
Doctore, trebuie să-l internezi într-un sanatoriu.
Se hrăneşte doar cu cafea, tutun şi frunze de coca.
Nu doarme deloc. Aud tot felul de voci, de parcă repetă o piesă.
Lăsaţi-l în seama mea.
N-ai o căpriţă de doftoricit ?
Mulţumesc că mi-ai amintit.
Am atâtea de făcut ! Ce m-aş face fără dumneata ?
Succes cu pacientul dumitale, doctore !
De ce ai venit ?
Mâine mă însor.
Îmbrăţişează-mă !
Watson se însoară.
Ai cam slăbit, Holmes.
Iar tu ai pus pe tine. Te-a îndopat Mary cu brioşe, fără îndoială.
Adu nişte coniac. A început petrecerea burlacilor !
E ultima noastră aventură, Watson.
Am de gând să profit din plin.
Văd că ai folosit eficient fostul meu birou.
- Îţi place pânza mea de păianjen ? - Aşa îi spui ?
Urmăreşte firul ăla. Am o întrebare.
Un scandal în care e implicat un mahăr al bumbacului,
un opioman chinez mort de supradoză,
atentate la Strasbourg şi Viena
şi moartea unui magnat al oţelului în America. Ce au astea în comun ?
Potrivit dioramei tale, pe profesorul James Moriarty.
Într-adevăr.
Geniu al matematicii, autor şi conferenţiar celebru...
Campion de box la Cambridge, unde s-a împrietenit cu prim-ministrul actual.
Ai dovezi în sprijinul afirmaţiilor tale ?
Uite. Acum înţelegi ?
INFARCTUL DOCTORULUI HOFFMANSTAHL
Moartea doctorului Hoffmanstahl ?
Da. Te-am auzit vorbind despre el, preamărindu-i virtuţile.
Hoffmanstahl a fost un inovator, un adevărat pionier în medicină.
Deunăzi am neutralizat o bombă care îi era destinată.
Aici scrie că a murit de infarct.
N-ai învăţat nimic de la mine ?
Încă mai crezi declaraţiile oficiale.
E un joc, dragul meu, un joc al umbrelor.
Ne jucăm de-a şoarecele şi pisica, eu şi profesorul. De-a capă şi spadă.
Nu de-a păianjenul şi musca ?
FORMOL
Nu sunt o muscă, ci o pisică.
Nu un şoarece, ci o spadă. Bei soluţie de îmbălsămare.
Da. Vrei şi tu ?
- Pari... - Entuziasmat ?
- Maniac. Eşti aproape... - Extaziat ?
Bolnav mintal.
- Trebuia să-ţi aduc un sedativ. - Mi-aş da viaţa ca să-l văd înfrânt.
Trebuie oprit înainte să facă şi mai mult rău.
Şi cum va face asta ?
Nu fi blegoman. Răufăcătorii fac rele fiindcă au posibilitatea.
Şi nimeni, victime, poliţie, guverne, absolut nimeni...
În afară de marele Sherlock Holmes, cu dieta lui,
care va rezolva totul.
- Exact. - Sau cam aşa ceva.
Cam aşa ceva, mai e până acolo.
Îţi urez să te faci bine !
Blegoman !
Ce i-ai mai făcut lui Gladstone ?
"Ricinus communis." Fructul e extrem de toxic.
Abia mai respiră.
E o ocazie minunată.
Ar putea fi exact ce trebuie.
Te superi dacă încerc extractul meu de adrenalină ?
De câte ori o să-mi mai omori câinele, Holmes ?
A zbughit-o ca o maimuţă dintr-o cuşcă.
S-ar putea să-mi prindă bine una.
Consideră-le cadoul meu de nuntă.
Watson, vrei să ieşim prin altă parte ?
Observ ceva schimbat la tine ?
Mă aflu sub observaţie.
Aşa ar trebui.
Tu conduci.
Barba ta ne va însoţi toată seara ?
Scap de ea după ce trecem de Piaţa Trafalgar.
Dacă crezi că Moriarty te-a pus sub urmărire, nu batem la ochi aşa ?
Batem la ochi atât de mult, că trecem neobservaţi.
Piaţa Trafalgar. De-acum, trebuie să fii în siguranţă.
De ce mă priveşti atât de îngrijorat ?
Sunt foarte îngrijorat. Parcă ţi-a fost suptă toată vlaga.
Căsătoria e sfârşitul, crede-mă.
- Începutul, zic eu. - Armaghedon.
- Renaştere. - Restricţie.
- Edificiu. - Eşti sub papuc.
Ai o relaţie.
Duci o viaţă conjugală, poţi întemeia o familie.
Cine ar vrea să moară singur ?
Deci astă-seară ne zbenguim,
tu te aşezi la casa ta, întemeiezi o familie, iar eu voi muri singur.
Cam aşa ceva.
Poate că e mai bine să mori singur,
decât să trăieşti într-un etern purgatoriu.
În orice caz...
Nu-i rea.
Aşadar, unde mergem ?
În viitor, vor fi maşini de-astea în toate oraşele din Europa.
Iar pierzi vremea prin şoproane, Myccie ?
- Bună seara, Sherly. - Mda.
Văd că ţi s-a îmbolnăvit cizmarul, dragă frăţioare.
Iar eu bag seamă că ţi-ai schimbat de curând săpunul de ras.
Crede-mă, coşul camerei din faţă din strada Baker
ar trebui curăţat, nu glumă.
Ai observat că trăsura cu care ai venit avea o roată paradită ?
Da, cea din stânga. Şi orice pămpălău şi-ar da seama
că de curând ţi-ai luat un arcuş nou pentru vioară.
Am luat coarde noi, nu arcuş.
Iar eu aş putea deduce, Mycroft... Bună seara, apropo.
Nu.
Nu dă mâna.
Aş putea deduce că tu, care rar te abaţi de la calea
ce duce de la casa ta până la clubul Diogene,
şi niciodată lunea, când se servesc delicioşii tăi creveţi la oală,
trebuie să fii aici pentru un motiv mult mai important
decât petrecerea mea de burlac.
Să ştii că nu e deloc încuiat la minte,
cum mi-ai dat de înţeles, Sherly.
Ai dreptate, dr Watson,
dar cu toate conflictele de acum din Europa, situaţia ar putea...
Scuzaţi-mă. ...exploda pe neaşteptate.
Sunt aici ca să evit o catastrofă.
Dacă neliniştile a două naţiuni,
pe care nu le voi numi,
dar vă pot spune că vorbesc franceză şi germană,
nu vor dispărea în seara asta, voi fi nevoit să plec în Elveţia,
ca să particip la oribila conferinţă de pace de la Reichenbach.
Cel mai rău lucru în Elveţia e altitudinea.
Îmi curge sânge din nas, mă supără astmul...
Ce mult mă bucur că l-ai invitat şi pe fratele tău !
- Sună promiţător. - Ce otravă alegeţi, domnilor ?
Vom începe cu şampanie. Şi mai aduceţi scaune.
Aş vrea un trabuc bun.
Şi nu vă obosiţi cu scaunele alea.
Cu ce se ocupă fratele tău ?
E custodele debaralei cu mături a Statului.
E lipsit de ambiţie, de energie, şi totuşi mi se tot spune
că e vital pentru guvernul britanic,
mai ales pentru Ministerul de Externe.
- Vreau să ţin un toast. - Serios ?
În cinstea dragului meu prieten, dr John...
- ...Hamish Watson... - Sunt chiar aici.
...în ajunul nunţii sale. El...
...a fost un tovarăş minunat.
Nu-i aşteptăm pe băieţii din clubul meu de rugby ?
Ne-a ţinut mereu... N-au putut veni. ...cu picioarele pe pământ.
Nici măcar unul ? Dar amicii de la medicină ?
- Au refuzat. - De la regiment ?
- Nu e om mai bun... - Un' te uiţi ?
care să-ţi fie alături...
Nu cunosc pe nimeni aici, nu-i aşa ?
N-are rost să te enervezi. Ne ştii pe mine şi pe Mycroft.
Nu-ţi da ifose, Watson.
Ifose ?
Ai uitat complet de petrecerea mea de burlac, nu-i aşa ?
De ce am venit aici ?
În sănătatea ta, doctore ! Păcat că prietenii tăi n-au putut veni.
Mă duc la mesele de joc.
Refuz să ratez complet seara. Dă-mi banii mei.
Bucuros. Dă-mi verigheta.
Acum vrei să-mi fii cavaler de onoare !
Oricum trebuie să ţii verigheta.
Aşa cum ar fi trebuit să-mi organizezi petrecerea.
Să n-o pierzi la pariuri.
Şi să-mi inviţi prietenii. Şi să ştii că am mulţi.
Tu eşti lipsit de prieteni, Sherly-Fără-Amici.
Se gândeşte numai la el, nu ?
Ia loc, te rog.
Pune banii pe masă şi putem începe.
Bine ai venit ! Sunt Madam Simza.
Cărţile îţi pot lumina trecutul,
îţi pot lămuri prezentul şi-ţi pot arăta viitorul.
Dacă ai o întrebare anume, ţine-o bine minte.
O ţin.
Zi-mi când eşti gata.
De fapt, prefer să-ţi ghicesc eu în cărţi.
Cumpătare. Răsturnată.
Denotă caracter schimbător.
O femeie care recent şi-a găsit aleanul în băutură.
Dar de ce a căutat consolare ? Ce nu voia să vadă ?
Un nebun care se face de râs ?
Desigur, nebunul.
Cineva a fost dus pe căi greşite, fără să-şi dea seama.
Nu-i rău, dar trebuie să mă convingi.
- Trebuie s-o văd în ochii tăi. - Aşa e. Pot şi mai bine.
Doiul de cupă. O legătură puternică.
Dar între cine ? Între frate şi soră, poate ?
Şi văd un nume. Da, este...
...Rene.
- Ce vrei ? - Diavolul.
De ce te joci cu mine ?
De unde o ai ?
Am furat-o de la o femeie, la o licitaţie,
dar cred că-ţi era destinată.
Sim, dragostea mea,
ţine-mi minte chipul. Nu-l vei revedea.
Acesta e preţul pe care-l plătesc
ca să schimb cursul istoriei.
În sfârşit mi-am aflat rostul în viaţă.
"...rostul în viaţă." Iată întrebarea mea: la ce rost se referă Rene ?
Timpul a expirat.
Am şi alţi clienţi.
Deşi poate n-ai observat smocul de astrahan
agăţat de un cui de pe perete,
n-aveai cum să nu simţi mirosul pătrunzător
de hering murat în votcă,
în tandem cu mirosul dezgustător al unui trup.
Un bărbat se ascunde printre căpriorii de deasupra noastră.
Un cazac. Sunt renumiţi pentru acrobaţiile lor imposibile
şi se ştie că sunt şi asasini pe deasupra.
Aşa că putem presupune că următorul tău client a venit ca să te ucidă.
Altceva ? Nu ?
Mai întâi, dă-l jos din cuib.
Taie-i aripile.
Acum taie-i ciocul.
Sparge ouăle.
Bate-le şi adaugă un vârf de sare.
Şi puţin piper.
Întoarce omleta.
Mai trebuie dreasă cu mirodenii.
Micul dejun e servit.
Vino cu mine. Am nevoie de tine în viaţă. Acum.
N-ai văzut asta în cărţi, nu-i aşa ?
Faceţi-vă 'ncoa, oameni buni !
Se pare că avem parte de o luptă de cocoşi.
Cinci, patru, trei, doi, unu,
dă-i drumul !
Urcă-te după el !
Sunt toţi ai mei ?
Staţi puţin.
Ai dreptate, puţea.
Hei, ai fugit !
Unde eşti ?
Tocmai m-am bătut.
Tu unde erai ?
Mă bucur să văd că-ţi iei în serios rolul de cavaler, Sherly.
M-ai lăsat singur ! N-o să-mi luaţi banii !
Tipa m-a muşcat de picior.
Îl rog pe Carruthers să alimenteze trăsura voastră cu motor.
Trebuie să mergi la o nuntă.
Conduc eu.
Tii-tiii !
- Să mai bem ceva ! - Nu. Cred că ai băut destul.
Prezentaţi arm' !
Am fost la o nuntă aici mai demult.
Şi la o înmormântare.
Profesorul vrea să vă întâlniţi.
Mă aşteptam să mă caute mai devreme, după ultimele evenimente.
Se întreba dacă ai putea trece pe la colegiu după-amiază.
Prelegerea lui se încheie la ora 16:00.
Abia aştept.
Dă-te la o parte, prietene !
"Fischerweise." Schubert, 1826.
"Lasă-te de înşelătorii."
"Pe peştele ăsta nu-l poţi păcăli."
- Sper că nu deranjez. - Scuză-mă.
Matthew, du-i astea dlui Williams şi zi-i să-mi pregătească ţinuta.
Nicio grijă, dle profesor.
Îmi cer scuze, voi pleca într-un afurisit de turneu de conferinţe.
- Ceai sau cafea ? - Nici, nici.
Atunci ceva mai puternic ?
Nu, dar îmi poţi acorda un autograf ?
DINAMICA UNUI ASTEROID PROF JAMES MORIARTY
Am citit că bunul doctor urma să se căsătorească azi.
- Cum a fost slujba ? - Definitivă.
Nu va mai lua parte la investigaţiile mele. A ieşit din ecuaţie.
Sper să ţii cont de asta.
ARTA HORTICULTURII DOMESTICE
Şi ce primesc în schimb ?
Chiar ai citit cartea ?
Mi s-a părut captivantă,
deşi mă interesează mai degrabă ultimele tale strădanii.
O iau ca pe un compliment.
Am toată consideraţia pentru aptitudinile tale.
Mă bucur că te-am cunoscut în sfârşit...
...oficial.
Eşti familiarizat cu studiul grafologiei ?
Nu m-a preocupat în mod deosebit.
E o analiză psihologică a scrisului.
Prelungirea în sus a literelor P, J şi M e caracteristică geniilor,
iar înfloriturile din partea de jos denotă o fire creativă şi meticuloasă.
Dar scrisul înclinat şi apăsat
sugerează o fire deosebit de narcisistă,
lipsită complet de empatie şi o înclinare pronunţată spre...
- Nu. - ...demenţă morală.
Ca răspuns la solicitarea ta de mai înainte
în privinţa neimplicării dr Watson, răspunsul e nu.
Legile mecanicii celeste spun că atunci când două obiecte se ciocnesc,
există întotdeauna pagube colaterale.
"Exempli gratia."
Doi gentlemani îşi dau seama că urmăresc scopuri diferite.
O tânără trebuie să aleagă între ei.
Efortul e peste puterile ei
şi deodată cade bolnavă,
cu urmări tragice.
O formă rară de tuberculoză.
S-a stins în câteva secunde.
Acum...
...eşti sigur că vrei să-mi fii adversar ?
Mă tem că ai pierde.
Te asigur că, dacă încerci să mă distrugi,
îţi voi răspunde cu aceeaşi monedă.
Faptul că te respect e singurul motiv pentru care eşti încă în viaţă.
Mi-ai făcut câteva complimente.
Îţi fac şi eu unul. Dacă aş fi sigur de prima posibilitate...
...aş accepta-o bucuros pe cealaltă.
Voi avea grijă să transmit omagiile mele fericitului cuplu.
Cu altă ocazie, atunci !
Pasagerii spre Brighton să urce în vagoane !
- Care e vagonul nostru ? - Ar trebui să fie chiar aici.
Clasa întâi !
Pasagerii spre Brighton să urce în vagoane !
Repede, dr Watson, soţia ta are nevoie de tine !
Vin imediat, dnă Watson.
Clasa întâi, şampanie... Te pricepi să răsfeţi fetele, dle Watson.
Nu eşti o fată oarecare.
Regret, doamnă, nu puteţi folosi toaleta când trenul e în gară.
Eşti dna Watson.
Dă sticla încoa' !
Nu e alt loc pe lume în care să vreau să fiu acum.
Nu e alt om pe lume cu care să vreau să fiu acum.
Ce caută o armă ascunsă în buzunarul de la spate al pantalonilor ?
Obiceiuri vechi.
Intră !
- Da, te rog. - N-am comandat-o noi.
Cu urările noastre de bine, domnule.
Mulţumim. Las-o acolo.
Deschide uşa, John.
Cred că e timpul să pleci.
Stai jos.
Recunosc, nu e cea mai bună deghizare a mea, dar a trebuit să mă grăbesc.
- Dumnezeule ! - Se vor întoarce.
- John, închide uşa ! - Ar trage prin ea.
- Are dreptate. - Dumnezeule !
- Înţeleg. - Serios ?
E groaznic de neplăcut.
Nu avem prea mult timp.
- Câţi sunt ? - Vreo şase.
- Cine sunt ? - Cadou de nuntă de la Moriarty.
Frumoasă ceremonie, mi-au dat lacrimile de bucurie.
John ?
O clipă, iubito !
- Ai încredere în mine ? - Nu.
Atunci trebuie să fac ceva în privinţa asta.
Cine urmează, ticăloşilor ?
Trimiteţi-l pe cel mai bun !
John, închide uşa !
Trebuia s-o fac.
Acum e în siguranţă.
Ţine cont de faptul că am calculat totul perfect.
Mi-ai ucis soţia ?
Tocmai mi-ai ucis proaspăta soţie ?
Bineînţeles că nu !
Cum adică ? De unde ştii, din moment ce ai aruncat-o din tren ?
Ţi-am zis, am calculat totul perfect.
Adică ?
- Calmează-te ! - Lămureşte-mă !
Până te-aş lămuri, am fi morţi amândoi !
Regret, doamnă, nu puteţi folosi toaleta când trenul e în gară.
OCUPAT
FOSFOR INFLAMABIL
N-a fost ceva întâmplător.
A fost ceva plănuit.
Acum vrei să intru în detalii
sau o roim de-aici ?
Haide !
Linişteşte-te, bătrâne, e în deplină siguranţă.
E cu frate-meu.
Sunt în luna de miere !
De ce i-ai adus aici ? De ce ne-ai implicat şi pe noi ?
Nu pe mine mă vor, ci pe tine !
Din fericire...
...sunt şi eu pe-aici.
Acum fii atent la uşă !
Bună seara.
Cred că v-ar plăcea mai mult la clasa a doua.
Nu e niciun pericol.
Spre sud, în pas alergător !
Întinde-te lângă mine, Watson.
De ce ?
Insist.
Ce facem aici, jos ?
Noi doi aşteptăm. În ce mă priveşte, fumez.
- Aşteptând răbdători. - Ce anume ?
Să prinzi o ocazie.
Profită !
Am zis să profiţi ! Câte ocazii vrei să-ţi mai ofer ?
Văd că e foarte periculos să-ţi petreci luna de miere la Brighton.
Asta era problema ?
Tu ai zis că nu te simţi bine acolo.
N-am mai fost la Brighton.
Sau eşti prea tulburat ca să-ţi aminteşti acum.
Mai taci odată ! Spune-mi că soţia mea e în siguranţă.
Nu le pot face pe amândouă.
Te asigur încă o dată că am calculat totul perfect.
Suntem aici, doamnă !
Cred că se cuvine să vă felicit, dnă Watson.
Eu sunt celălalt Holmes.
Sunteţi doi ?
Minunat ! Ce surprize îmi mai oferă seara asta ?
Cum de am devenit ţinte eu şi Mary ?
Excelentă întrebare. Am două răspunsuri.
Ne vor pielea din cauza ta.
- Şi tu porţi jumătate din vină. - Iar începe...
Dacă nu v-aţi fi grăbit cu nunta, poate am fi rezolvat cazul până acum.
Eram sigur. Acum e vina mea.
- S-ar putea spune... - Ba nu.
...că nunta voastră a căzut într-un moment destul de prost.
Aşadar, relaţia noastră...
Relaţia ?
Parteneriatul nostru nu s-a încheiat.
Dragă prietene, dacă binevoieşti să mă ajuţi să rezolv acest caz,
promit să nu-ţi mai cer niciodată ajutorul.
Încă o dată, fie ce-o fi !
Aşa te vreau ! Acum să revenim la chestiune.
E delicios de complicat.
Poate te întrebi ce vrea un geniu al crimei
de la o simplă ghicitoare ţigancă ?
Fratele ei e cheia. Când îl vom găsi, şi trebuie să-l găsim...
După ce-mi găseşti bagajele.
Haide !
Aşteaptă !
Unde mergem ?
La Paris, destinaţia ideală pentru luna de miere.
- De ce tocmai la Paris ? - Pentru piersici.
În afara oraşului, la Montreuil,
e o tabără de ţigani renumită pentru fructe uscate, mai ales piersici.
Acolo o vom găsi
pe ghicitoarea noastră şi-i vom înapoia geanta.
DINAMICA UNUI ASTEROID PROF JAMES MORIARTY
Şi biletul meu ?
OPERA DIN PARIS DON GIOVANNI
Din păcate, nu vei avea nevoie de al tău.
Păcat, dle profesor. Abia aşteptam să merg la "Don Giovanni".
Ia-te după Meinhard.
Trezeşte-te, am ajuns.
Pregăteşte-te, va fi vai de fundul nostru.
Nu mai fi atât de cinic !
- Mi-au luat bagajul. - Nicio problemă. Am geanta ei.
Ai avut geanta ei.
Acum au şi haina mea.
Unde e Madam Simza ?
Aici e Simza.
Sim e o gâscă.
Eu sunt Sim.
Frumos fular. Îmi place.
Am venit în legătură cu fratele ei.
- Vă e foame ? - Suntem lihniţi.
Doamnă, gulaşul de arici e delicios.
Nu ţin minte să fi mâncat altul mai gustos.
Şi când ai mâncat ultima dată gulaş de arici ?
Ţi-am spus, Watson, nu mai ţin minte.
Poate nu vrei să-ţi aminteşti.
Asta e deosebirea între noi. Eu nu vreau să uit nimic.
E cât se poate de firesc.
Nu fi nepoliticos faţă de femeia asta, care ne-a invitat în cortul ei
şi ne-a oferit ariciul ei.
Zise unu' care aruncă femei din tren.
- Cine sunteţi voi, de fapt ? - Cetăţeni îngrijoraţi.
De ce a încercat cineva să mă ucidă ?
Fratele tău s-a înhăitat cu un om extrem de periculos,
care e convins că Rene ţi-a spus ceva ce n-ar fi trebuit să ştii.
Nu ştiu nimic.
Îl caut de peste un an de zile.
De aceea mă aflam la Londra. Acolo a fost văzut ultima dată.
E limpede că ţine la tine.
Nu ţi-ar fi trimis un mesaj care să te pună în pericol.
Trebuie să-i fi scăpat vreo informaţie fără să-şi dea seama.
Altceva nu ţi-a trimis ?
Doar nişte desene.
Să vedem dacă ne dau vreo idee.
Ciudată alegere a hârtiei. E mai groasă, se foloseşte la tipărituri.
Şi e din acelaşi lot cu scrisoarea.
Miroase a mucegai.
Probabil a stat la loc umed şi răcoros.
Ce e ? Sânge ?
E vin. Aşadar, o pivniţă de vinuri aflată în preajma unei tiparniţe.
Putem restrânge căutarea.
A jurat că nu se mai întoarce acolo.
E o pivniţă folosită de gruparea anarhistă "Lapin Vert".
Rene era prieten cu conducătorul lor.
Claude Ravache.
Se pricepe să facă bombe.
Am luat contact cu munca lui săptămâna trecută.
Am făcut parte din mişcare. Şi Rene la fel,
până când a devenit prea radicală pentru noi.
Ravache mă cunoaşte.
Dacă fratele meu e acolo, va accepta să stea de vorbă cu noi.
Îi vom trimite un mesaj.
Mă duc să aranjez întâlnirea.
Orice ar fi, să nu accepţi nimic de băut de la ţigani.
Desigur.
Dansezi ?
Nu cumva să dansezi ! Ţi-ar fi fatal.
Ştii ce se întâmplă când dansezi.
Bună dimineaţa, dnă Watson.
Ai luat micul dejun ?
Rinichiul în sos picant al lui Stanley e delicios.
- Caruthers ? - Bună dimineaţa.
O telegramă pentru dna Watson.
Nu mai pricep nimic.
Dă-mi voie. Desigur.
"Nesuferita mea Mary, nu te iubesc. Nu vreau să te mai văd niciodată."
"Fiecare clipă departe de tine e o binecuvântare."
Nu te speria.
E o criptare dublă, draga mea.
Eu şi Sherly o folosim de când eram copii.
Dacă prima literă a mesajului e o consoană,
ceea ce urmează e adevărul în oglindă.
Înţeleg.
Stanley !
Deşi timpul petrecut împreună a fost doar un interludiu,
încep să înţeleg cum un bărbat aflat într-o dispoziţie aparte,
în anumite împrejurări, poate chiar extreme,
s-ar putea simţi bine în compania unei...
persoane de sexul tău.
Mulţumesc din suflet.
Sunt măgulită.
Pot să... Îmi pare foarte rău. Mulţumesc.
Unde te duci, Stanley ?
Încă te mai ascunzi prin pivniţe ?
Mă feresc să scot capul afară în perioada asta.
Dar mă bucur să te văd.
N-am venit să te văd pe tine.
Prefer să-mi petrec aceste clipe
cu amicii tăi englezi.
Producţie 1789, un an crucial.
Anul glorioasei noastre revoluţii.
- E aici ? - Când libertatea a învins tirania.
Fratele meu e aici ?
Nu l-am mai văzut de multă vreme.
Minţi.
Ia loc, te rog.
Rene a aşternut o scrisoare pe o hârtie provenind de aici.
Desigur. A luat-o cu el pe unde s-a dus.
Nu minte, Rene nu e aici.
A primit altă însărcinare de la...
...un binefăcător anonim.
Alt englez,
cu bani, putere, care ne-a sprijinit cauza,
iar acum ne ţine din scurt.
Îmi cere să-mi asum responsabilitatea pentru actele lui teroriste.
Am făcut un pact cu diavolul.
Dar în seara asta...
...se va sfârşi totul.
Mi-am cam terminat treaba.
Ţi-a cerut să pui altă bombă, nu-i aşa ?
Claude, te rog,
aceşti oameni te pot ajuta.
M-aş bucura dacă ar putea.
Vedeţi, domnilor,
mi-a răpit soţia şi copiii.
Zi-ne unde e bomba şi voi face cumva să-i ajut.
S-a rezolvat deja.
Avem o înţelegere.
Între el şi mine.
Fără riscuri.
Un singur lucru pot face ca să-mi salvez familia.
Aveţi cel mult zece minute.
Nu !
Nu mai are nevoie de pistolul ăla. Ia-l şi acoperă scările.
Putem scăpa de aici într-un singur mod.
Ai dreptate.
Foarte ingenios !
Am nimerit. Să ne grăbim !
Ştii ce ai de făcut cu săculeţul ăla de nisip, Watson.
Repejor !
Doctore, vrei să blochezi uşa aia ?
Ai fi putut să-mi spui.
Ravache era puternic.
Iubea libertatea. Nu s-ar fi sinucis.
Linişteşte-te.
Fratele meu e moale.
Sim, respiră adânc şi vino cu noi.
Spre Operă !
MEINHARD LA HOTELUL TRIOMPHE
HOTELUL TRIOMPHE
M-am înşelat.
- Poftim ? - Am făcut o greşeală.
Deşi politica ne poate dezbina,
afacerile ne vor uni.
A tras de aici.
A folosit un trepied şi un scaun rabatabil.
Apoi şi-a dat seama că există o poziţie şi mai bună.
Iată urmele lăsate de trepied, pe care l-a amplasat aici.
- Sunt 550 de metri ? - Sau 600 ?
Plus vântul cu viteza de 11-13 km/h.
Ar fi avut nevoie de un anemometru.
Pe care l-a pus aici.
Şi aici a pus o ţigară.
- Poate cineva nimeri ţinta de aici ? - Cel mult şase persoane în Europa.
- Şi câţi au luptat în Afganistan ? - De ce ?
E tutun Hirschprung şi Tekel.
Probabil i-a căzut când rula ţigara.
Nu fumaţi cu toţii amestecul ăsta ?
- N-am citit ceva despre un colonel ? - Sebastian Moran.
Era cel mai bun ţintaş din armata britanică.
A fost dat afară din armată.
Acum e probabil asasin plătit.
- E a doua sa victimă de care aflu. - Ingenios mod de a masca un asasinat.
Nimeni nu caută o urmă de glonţ la locul unui atentat.
- A întârziat 20 de minute. - Trebuie să vină în curând.
- Nu am niciun fel de acte. - Iar eu sunt un străin.
Atmosfera e exact pe placul lui Moriarty.
Omleta cu verdeaţă a fost excelentă,
dar ceaiul e cam chior.
Ne plângem de milă sau trecem în revistă ce ştim ?
Atentatul de aseară trebuia să pară o răzbunare a germanilor.
Dar bomba trebuia de asemenea să mascheze asasinarea unui singur om.
Victima nu e nimeni altul decât Alfred Meinhard.
Fabrica arme. Artilerie grea.
De curând, o parte însemnată din compania lui
a fost cumpărată de un necunoscut.
- Moriarty. - Indiciile duc doar într-o direcţie.
Ca să nu repetăm greşeala de aseară,
am fost nevoit să adun mai multe informaţii, şi de aceea am întârziat.
PACEA EUROPEI ÎN PERICOL ? EXPLOZIE LA HOTELUL TRIOMPHE
Trenul pleacă peste 40 de minute, domnule.
Vezi doar de bagaje.
Dar...
- E timp să-mi satisfac şi pasiunea. - Da.
Pasiunea lui e să hrănească porumbeii ăia nesuferiţi din oraşe.
Sunt şapte gări importante în Paris.
Dar la zece minute de Jardin des Tuileries,
unde se găseşte cea mai mare concentraţie de înaripate dăunătoare,
se află una singură, Gare du Nord,
unde va ajunge la ţanc ca să prindă trenul de la ora 11:04 spre Berlin.
Opreşte în mai multe staţii pe traseu, printre care şi...
Heilbronn.
Unde va trebui să mergem şi noi.
Acolo e fabrica lui Meinhard.
Acum e fabrica lui Moriarty. Din păcate, din cauza atentatului,
frontiera dintre Franţa şi Germania va fi închisă.
Mă tem că urmărirea va lua sfârşit, dacă nu cumva găsim pe cineva
care ştie care-i şpilul cu trecerea frontierelor.
E prea englezească.
Oricum, zici că eşti ţigan sadea.
În orice caz, miros ca un ţigan sadea.
Nu trebuie să fii dispreţuitor.
E un fular frumos.
Nu. E prea englezesc. Ţie îţi stă mai bine.
Calul negru e al tău, cel sur e al meu.
- Iar acesta e al tău. - Bine.
- Unde sunt căruţele ? - Sunt prea lente.
Nu ştii să călăreşti ?
Nu asta e problema. Cum ziceai tu, Holmes ?
Sunt periculoşi la ambele capete şi alunecoşi la mijloc.
De ce-aş vrea ca o fiinţă gânditoare să-mi bălăngăne între picioare ?
Mi-ar trebui o bicicletă, mulţumesc.
Suntem în 1891. Puteam să închiriem un balon.
Nu putem face nimic pentru el ?
Arde undeva ?
Germania nu pleacă nicăieri !
Mai ştim un drum.
Graba strică treaba.
Haideţi !
Ne furişăm prin zona de încărcare, aflăm cu ce se ocupă
şi o ştergem.
Ultima parte poate fi complicată.
Vă ajutăm noi.
Dacă fratele meu e acolo, să-l aduceţi în viaţă.
- Eşti bucuros ? - Poftim ?
Ai fi fost mai bucuros acum dacă te-ai fi aflat
în luna de miere în Brighton ?
Nici nu mă obosesc să-ţi răspund.
- Eşti bucuros ? - Tu n-ai ce face ? Eu zic că ai.
- Continuăm ? - E doar o întrebare.
Stăm aici până se întorc ăia ?
- Cât e ceasul ? - 03:15.
În zona rezidenţială a complexului ar trebui să fie un telegraf.
Trimite-i mesajul ăsta lui Mycroft. Să fii aici la fix.
Iată rezultatul fuziunii dintre industrie şi armament, dle Holmes.
Acum lasă pistolul jos. E cam demodat.
Ţi-ar trebui unul ca ăsta.
Haide, alege unul.
Pistol automat,
cu repetiţie.
Îţi trebuie gloanţe de calibrul 7,63
într-o chestie d-asta.
E o magazie cu zece focuri.
Se încarcă destul de uşor.
Presupun că trebuie să dai percutorul înapoi ca să tragi primul foc.
E mai uşor de făcut decât de zis.
Duceţi-l în sala de operaţie.
Mă duc după doctor.
"Vino imediat, dacă vrei."
"Vino şi dacă nu vrei."
E şnaps.
Cineva a trimis o telegramă de aici.
Ăsta nu e şnaps, ci aquavit, distilat din piure de cartofi.
Sunt confundate deseori. Mulţumesc, apropo.
Cui i-a fost trimisă ?
Pe cât mă îngrozesc crimele tale,
pe atât admir priceperea cu care le-ai înfăptuit.
Cui i-a fost trimisă ?
Te-ai folosit de anarhişti ca să provoci o criză în Europa,
să învrăjbeşti naţiunile.
Sub diverse nume false, cu bani, prin intrigi sau crime ai reuşit
să pui mâna pe numeroase fabrici, având grijă să-ţi ştergi urmele.
Bumbac, opiu, oţel, iar acum armament şi arme chimice.
Toate putând fi expediate în Europa în mai puţin de o săptămână,
de la gloanţe până la bandaje.
Acum, că ai marfa,
intenţionezi să creezi cererea.
Vrei să provoci un război mondial.
Eşti familiarizat cu muzica lui Schubert.
"Păstrăvul" e probabil bucata mea preferată.
Un pescar se satură la un moment dat
să încerce să prindă un peşte care îi tot scăpa.
Haide, dă-te la o parte !
Aşa că tulbură apele.
Te previn...
Derutează peştele.
Te-am avertizat.
Peştele îşi dă seama prea târziu că a nimerit într-o cursă.
Să încercăm din nou, de acord ?
Cui i-ai trimis telegrama ?
Lui...
Lui Mycroft, fratele meu.
Ce pui la cale ?
Nu e cinstit.
Vreau să te mai întreb un singur lucru.
Care dintre noi e pescarul
şi care e păstrăvul ?
Holmes ?
Nu te grăbi.
Ca de obicei, mă bucur să te revăd, Watson.
- Ce-a fost în capul tău ? - Stai puţin.
Dacă vrei să ştii, credeam că-l am la degetul mic.
În regulă. Să-i dăm bice !
Dle profesor !
Sunt teafăr.
Nu pierde vremea cu mine.
Pun eu mâna pe ei !
Trei, doi, unu... Întoarce-te !
Grăbiţi-vă !
Haideţi !
- L-ai văzut pe fratele meu ? - Nu, dar sigur a fost pe aici.
- Încotro ? - Dincolo de zidul ăla.
Cum ai ştiut că te voi găsi ?
Nu m-ai găsit. Ai dărâmat o clădire peste mine.
- Unde sunt caii ? - În spate !
- Avem nevoie de ei ! - Vrei să te întorci ?
Unde e scăparea noastră ?
Uite-o acolo !
Dacă ne scapă, eşti un om mort !
La posturi !
Şi acum, vi-l prezint pe micul Hansel !
Foc !
Mai repede !
Haide !
Marco !
Nu mai respiră.
Ai grijă de cap.
Ridică-i picioarele !
N-am de gând să te las să mori.
Nu scapi atât de uşor.
Hai odată !
Ştiu că mă auzi, egoist nenorocit !
Hai odată ! Ştiu că mă auzi, ticălosule !
Cadoul de nuntă !
Ce coşmar !
Eram într-un local, eu, tu, Mary şi Gladstone.
Era şi poneiul ăla blestemat,
cu ditamai furculiţa în copită, şi a îndreptat-o spre mine !
- Ce mi-ai injectat ? - Cadoul tău de nuntă.
Cine mi-a dansat pe piept ?
Eu.
De ce mă mănâncă glezna ?
Fiindcă ai ditamai aşchia înfiptă în ea.
Dumnezeule ! Tamas,
am o treabă importantă cu tine. Să-mi aduci aminte mai încolo.
Stai jos şi bea asta.
Trebuie să-ţi scot chestia aia, să nu te alegi cu o infecţie.
M-ai făcut "egoist nenorocit" ?
Probabil.
Las-o acolo.
Eşti un... Un fel de...
Nu fi nesuferit.
Îmi pare rău că n-ai ajuns la Brighton.
Şi mie.
- Cred că ar trebui să mergem acasă. - Sunt de acord.
Mergem acasă.
Via Elveţia.
Ce loc mai nimerit să stârneşti un război decât o conferinţă de pace ?
Vom trece şi pe la fratele meu. Sunt sigur că ţi-a dus dorul.
Eu tot nu pricep de ce nu anulezi conferinţa.
Ne place, nu ne place, tot va avea loc.
A sosit deja toată lumea.
Deşi sunt cu pacea pe buze,
crede-mă, la ei acasă îşi pregătesc deja armele.
Anularea conferinţei ar fi totuna cu războiul.
- Telegrama n-a fost limpede ? - Am sporit paza, domnule.
Aţi sporit paza ? M-am liniştit.
Nu-ţi dai seama în ce situaţie delicată ne aflăm.
Le-am dat telegrama superiorilor mei,
dar ei i-au cerut sfatul lui Moriarty în privinţa procesului de pace.
A devenit foarte influent.
E un intelectual de marcă, e prieten bun cu...
Cu prim-ministrul, ştim deja.
Eu vă cred, dar ce dovezi aveţi ?
E prea şiret ca să lase dovezi.
Nu lasă nici cea mai mică urmă.
A înviat !
Sherly, las-o jos !
Ce e drăcia asta ? Mi-o dai mie ? Are un efect reconfortant.
E rezerva mea de oxigen şi n-ai voie să te atingi de ea.
Discutăm degeaba acum.
V-am pregătit documentele, ca să puteţi intra la bal. Caruthers.
Stanley !
N-ai îmbătrânit deloc între timp. E chiar chutney-ul meu preferat ?
La drept vorbind, nici nu ştim ce pune la cale.
- Nu va fi un alt atentat cu bombă. - Aşa e.
N-are nicio logică.
De ce ar ataca toate ţările, doar ca să le unească ?
Va fi un asasinat.
Comis de un singur ucigaş, de aproape.
Rene.
Da, din păcate.
- Ştiai. - Bănuiam.
Dar, văzând lista participanţilor, acum sunt sigur.
- Măcar ştim pe cine să căutăm. - Rene va fi dovada.
Dacă-l găsim şi-l oprim, pe lângă faptul că i-am putea salva viaţa,
am evita şi prăbuşirea civilizaţiei occidentale.
Floare la ureche !
Bine aţi venit, dle ambasador !
Profesorul James Moriarty.
Acum suntem cu toţii aici.
Ţintele sunt cancelarul german şi ambasadorul lui,
prim-ministrul francez şi omul lui,
iar restul ţărilor încearcă să se hotărască
de care parte să se afle în caz de conflict.
Prinţul Mihail, văr cu ţarul, şi ambasadorul rus,
arhiducele Karl Ludwig şi ambasadorul austro-ungar,
prim-ministrul român şi ambasadorul lui
şi, desigur, prim-ministrul nostru şi ambasadorul britanic.
Va acţiona cu toţi demnitarii de faţă, probabil într-un moment de linişte.
- Se va face o fotografie oficială ? - Da.
Peste 38 de minute.
În cazul ăsta, să dansăm.
N-am dansat niciodată un vals.
Lasă-te purtată de mine.
- Vezi ceva ? - Totul.
Acesta e blestemul meu.
Dar nu vezi şi ceea ce cauţi.
Nu mai speram.
În spatele meu.
Un tânăr în uniformă germană şi cu sabie de ceremonie.
L-am văzut.
Opinia profesională ?
Traumă. Rană gravă.
Dar plasticianul a făcut o treabă excelentă.
Dr Hoffmanstahl.
Spuneai că a fost un inovator în medicină.
Am văzut deja o dovadă a măiestriei sale.
Gemenii ăia nu erau de fapt gemeni.
Am avut o bănuială în Heilbronn,
văzând că unul n-a sărit în ajutorul celuilalt.
Am observat de asemenea o încreţitură discretă după ureche,
unde-i fusese trasă pielea.
Ar fi trebuit să-mi dau seama că un chirurg a experimentat pe ei.
Încercând să facă un om să semene cu altul.
Nu mai are chipul dinainte.
Ce mijloc mai bun de a provoca un război decât ca asasinul să fie...
...unul dintre ambasadori.
Aşadar, avem şase suspecţi.
Tu şi Sim îl veţi găsi pe fratele ei. N-am nicio îndoială.
- Holmes... - Îmi cunoşti metodele.
Şi ştiu unde vei fi.
Nicio soluţie nu mi s-ar potrivi mai bine.
Apropo, cine te-a învăţat să dansezi ?
Tu.
Am făcut treabă bună.
Ai grijă.
Ne apucăm de treabă ?
Doamnelor şi domnilor, veniţi să facem fotografia.
Scuză-mă.
Am picat prost ?
Dimpotrivă.
Adu şi ceasul ăla.
În sfârşit, avem ocazia să jucăm o partidă.
Uite.
Să nu răceşti.
Cinci minute mutarea ?
Dacă crezi că faci faţă...
Amândoi avem doi nebuni.
Eu lipsesc din sală, dar metodele mele, nu.
Doar nu te referi la dr Watson !
Nu mi se pare corect.
În regulă. Operaţiile lasă cicatrici.
Doar patru dintre ei le-ar putea ascunde sub păr.
Ambasadorul pe care l-ai înlocuit cu Rene mai trăieşte ?
Să-ţi sugerez următoarea mutare ?
Au toţi aceeaşi înălţime şi constituţie ca fratele meu, dar...
Dar nu şi ochii. Rene are ochi albaştri.
Ar putea purta lentile de sticlă colorată,
caz în care l-ar durea ochii.
Rene e stângaci.
Asasinul şi-ar putea lua unele măsuri ca să fie sigur că nu se trădează.
Ca un jucător de poker care disimulează.
- Cred că ar putea fi el. - Doar crezi ?
Intri în criză de timp.
Trebuie să fii sigură.
Îţi reamintesc că e o partidă blitz.
O singură mutare greşită, şi ai pierdut.
Dacă dobor la pământ pe cine nu trebuie, pot provoca un război.
Poate e ceva mai greu de observat.
Un tic nervos, o umbră de nelinişte.
Presupun că toţi au motive să fie neliniştiţi în seara asta.
Nu-mi dau seama.
Sau poate dimpotrivă,
nu va reuşi să se poarte firesc.
Un actor atât de preocupat de rolul său,
încât singura trăsătură pe care n-o poate mima
e o reacţie spontană.
Frate, te implor.
Soră, iartă-mă !
Caruthers, protejează-l pe prim-ministru !
Germania va plăti, ascultaţi ce vă spun !
Nu e un semn prea bun, nu ?
Se pare că nebunul tău a folosit la ceva, până la urmă.
Jocul e abia la început.
De fapt, nu mai e chiar la început.
Mai sunt şi alţii ca mine !
Germania va plăti !
Nici cea mai mică urmă.
Ce-a păţit ? Sunt doctor.
- Ce s-a întâmplat ? - Curara.
- Ce-a păţit ? - A fost otrăvit.
Fă ceva !
Doctore, fă ceva !
Cred că tocmai ai pierdut cea mai valoroasă piesă.
Uneori trebuie să faci sacrificii ca să câştigi.
A fost evitat un război.
N-aş zice.
Cum aşa ?
Nu ţi se pare ciudat că telegrama pe care ai trimis-o
n-a convins autorităţile să ia măsuri împotriva mea ?
Vezi tu, în străfundurile subconştientului
zace o poftă nemăsurată pentru conflict.
Aşadar, nu te lupţi cu mine,
cât mai degrabă cu condiţia umană.
Tot ce-mi doresc eu e să fiu cel care vinde gloanţele şi bandajele.
Războiul la scară industrială este inevitabil.
Îl vor porni singuri cât de curând.
Nu-mi rămâne decât să aştept.
Îmi place Elveţia.
Aici îţi este respectată intimitatea,
mai ales dacă ai o avere în spate.
Nebunul ia calul. Şah.
Jocul s-a sfârşit.
Ar trebui să-ţi îngrijeşti umărul.
În legătură cu averea ta,
cred că tocmai s-a redus substanţial.
- Rege la H2. - Ţi-am urmărit câteva prelegeri.
Ecuaţiile mişcării, pe care le găsiţi şi în carte...
Energia necesară declanşării acestor explozii...
La Oslo am zărit pentru prima dată carneţelul tău,
legat în piele roşie şi cumpărat de la Smythson.
Tura la H3. Şah.
Nebun la H3.
I-am sesizat pe deplin importanţa
abia când am observat aplecarea ta pentru hrănirea porumbeilor.
Atunci mi-a picat fisa.
Având un imperiu atât de mare, chiar şi tu trebuie să ţii o evidenţă.
- Nebunul ia nebunul. - Tura la F4.
Apoi nu trebuia decât să pun mâna pe carneţel.
Nu mi-ai uşurat deloc misiunea.
Vezi doar de bagaje.
Am fost nevoit să îndur o suferinţă teribilă.
Mycroft...
...serviciului secret al Majestăţii Sale.
Dar evident, notiţele erau criptate şi trebuia să sparg codul.
- Tura ia tura. - Pionul ia tura.
Nebunul la F7.
Regina ia pionul regelui.
"Arta horticulturii domestice"
îţi spune ceva ?
Un om atât de meticulos are o asemenea carte
şi totuşi îşi neglijează complet florile ?
E strigător la cer !
Nu te obosi, e la loc sigur, la Londra,
iar colegii mei îl folosesc din plin.
Cea mai strălucită minte criminală din Europa
s-a lăsat jefuită
de cel mai incompetent inspector din istoria Scotland Yardului.
Îmi aduce cineva puţin ceai ?
- Cutia 0403. - Bifată.
Cutia 0801.
Mai sunt multe ?
Am terminat abia pagina a doua.
Pagina a treia.
AI GRIJĂ CE-ŢI PESCUIEŞTI !
Va dona banii "Fondului de Ajutorare a Văduvelor şi Orfanilor de Război".
Nebun la F8. Şah...
şi, în paranteză fie spus, mat.
Se pare că m-am rănit la umăr. Te superi ?
E plăcerea mea.
Imediat ce ne terminăm treaba aici,
trebuie să ştii
că mă voi strădui să găsesc un sfârşit ieşit din comun pentru doctor...
...şi pentru soţia lui.
Avantajul lui e că sunt rănit.
Avantajul meu e că este furios.
Atac furios iminent, dar experimentat.
Foloseşte-te de impulsul lui pentru a riposta.
Chiar crezi că eşti singurul care ştie regulile acestui joc ?
Prinde-i braţul bun. Loveşte-l pe cel rănit.
Pocneşte-l zdravăn.
Campionul de box de la Cambridge a ieşit la rampă.
E competent, dar previzibil.
Acum dă-mi voie să ripostez.
Încep să rămân fără muniţie. Trebuie să schimb tactica.
Rana te face vulnerabil.
Cum mă temeam, rana mă împiedică să mă apăr.
Şansele de a câştiga scad văzând cu ochii.
N-are rost să mai pierdem vremea.
Ştim amândoi cum se va sfârşi.
Concluzia e clară.
Asta dacă nu...
Restul poate fi spus în doar câteva cuvinte.
Toate încercările de a găsi cadavrele au eşuat.
Şi astfel, acolo,
în acea căldare adâncă cu apă învolburată şi înspumată...
...vor zăcea pe vecie...
ÎN MEMORIA LUI SHERLOCK HOLMES S-A BUCURAT DE JOCUL VIEŢII
...cel mai periculos criminal...
...şi cel mai aprig apărător al legii din generaţia sa.
Îl voi considera întotdeauna drept cel mai bun...
...şi mai înţelept om pe care l-am cunoscut vreodată.
John ?
Ar trebui să-ţi faci bagajele.
E 14:30 şi trăsura soseşte la 16:00.
Ne aşteaptă o săptămână minunată la Brighton.
Da, ne vom distra de minune.
Abia aştept.
Să ştii că şi eu îi duc dorul,
în felul meu.
...pe care l-am cunoscut vreodată. SFÂRŞIT
Şi el şi-ar fi dorit să ne ducem.
Şi-ar fi dorit să vină cu noi.
Când vine dna Hudson să-l ia pe Gladstone ?
În curând.
La ora 15:00.
Mary ?
Cine a adus pachetul ăsta ?
Poştaşul.
Poştaşul nostru obişnuit sau...
Ai observat ceva ciudat la el ?
SFÂRŞIT ?
SupRip by Driv3r
SHERLOCK HOLMES 2: JOCUL UMBRELOR
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro