ISPOD MORSKIH DUBINA
Ostrva Papua Nova Gvineja u Indoneziji.
Ovde vulkanski plinovi stvaraju podvodne fontane.
I u moru stvaraju kaledioskopski život.
Grebeni koji okružuju ovo Pacifičko ostrvo čine srce koralnog trokuta.
Ovde ima više morskih vrsta nego bilo gde drugde na zemlji.
Ovde žive neke vrste koje mogu opstati samo,
samo zato jer su potpuno drugačije od drugih.
Na primer ova životinja je zapravo vrsta morskog psa,
koji obitava samo u ovom koralnom trokutu.
Nije baš najbolji plivač, pa zato radije puzi.
Morski pas Wobbegong izgleda kao vuneni tepih,
dok se ne pomakne.
Sakriveni lovci poseduju skoro bezgranično strpljenje.
Hrana im se mora približiti.
Velika riba morska žaba se nada da će je ovo jato ribica...
... zameniti za veliki žuti sunđer.
Krodilska ravnoglavka se može u potpunosti uklopiti u greben.
Ovaj put je zeleno-plava ribica imala sreće.
Ali sreća ne može da te služi baš uvek.
Velike ribe-morske žabe mogu da budu različitih boja i oblika.
Pokušaj skrivanja ispod njih i nije baš pametna ideja
Kamena riba je tako neatraktivna da ne možete zamisliti da je to u stvari riba.
Prisutnos grabežljivaca je ne zabrinjavaju.
Nema ribe na zemlji koja je tako otrovna.
Može čekati i nekoliko dana da naiđe neoprezna riba...
... i zapliva pokraj njenih ružnih i gladnih ustiju.
Nakon tolikog strpljivog čekanja...
ovo može da bude jako frustrirajuće.
Ali, najotrovnija bića koja žive ovde nisu ribe,
nego morske zmije.
Njihov otrov je višestruko otrovniji od onog kod kraljevske kobre.
Kao i druge zmije i one moraju da udišu vazduh,
ali mogu da zarone na više od 30 metara dubine i ostanu tamo nekoliko sati.
Morske zmije postaju sve ređe, pa čak i ovde u koralnom trokutu.
Većina njih će postati novčanik cipele ili torbice.
U koralnom trokutu Mangrova stabla okružuju većinu obalnog pojasa.
Te obalne džungle štite ostrvo od erozije tla.
I zadražavaju oluje pa čak i povremene cunamije.
Lavirint mangrovih korenja zadržava delove ostrva koji se vremenom odvajaju od ostrva,
i na taj način sprečavaju stvaranje mulja koji bi pokrio koralni greben.
Lavirint korenja je zaštićeno boravište za mnoga stvorenja.
Jato prugastih somova hrani se algama koje rastu na korenima
i muljevitom dnu.
Taj mulj se nakuplja u uvalama,
i tako nastaje široka ravnica organske fregmentacije, peska i prljavštine.
Ako mislite da ovde ništa ne živi mogli biste da se iznenadite.
Jato prugastih somova se valja po dnu kao veliki talas i tako se hrani.
Ribe koje su napred kada se nahrane pomeraju se na kraj tako da se sledeće mogu nahraniti.
Kao i većina životinja koje žive ovde
Raža se može sakriti tako da se uvuče pod mulj.
Hej drugar, ali ja ti još uvek vidim rep!
Glavoč je odličan posmatrač, ali baš nije dobar u izgradnji jama.
Tako da zahtevnu gradnju prepušta iskusnijem od sebe...
... kolegi škampu.
Taj odnos se naziva simbiozom.
Obe životinje imaju korist.
Rak "nosač" takođe traži svog partnera za simbiozu.
Zadovoljan je kada pronađe meduzu,
koja je voljna da je nosi kao zaštitni pokrov.
Ovo je ljubavni trokut. Plamenocrvenih sipa.
Ova dva manja primerka su beznadno posvećeni mužjaci,
Ženka je veća od njih obojice ali im ona to nikada neće reći.
Prilično dobro mogu da plivaju, ali obično klize preko muljevitog dna...
... na vrhovima svojih malih mesnatih ručica.
Njihov zagrljaj parenja nije samo poljubac u obraz.
Oni hoće da urade jedan mali muško-ženski paket.
Ili barem to pokušavaju...
Ako bude prihvaćen onda je to druga priča.
I to bi bilo otprilike to!
Dublje u zalivu jato grebenskih lignji,
stvara prozirne bukete od jajašaca u obliku kutija.
Mužjaci lebde u neposrednoj blizini dok ženke prilaze
i dodaju legla.
Nakon otprilike tri nedelje sazrevanja jajašaca...
... svako leglo ispusti otprilike pola gomile malenih lignjica.
Malene bebice će onda morati da preplivaju preko peščane ravnice...
... i da sa najboljom nadom samostalno krenu u život.
Polje kolonije jegulja kao da rastu iz morskog dna.
Ponekad mogu da porastu i do 180 cm.
Zbog toga lako mogu da dohvate male životinjice koje nanese morska struja.
Preko grebena prolaze jata mladih prugastih ribica...
... u potrazi za hranom
Kasnije popodne sve se skupljaju praveći brlog u pesku,
koji će im služiti kao dom.
Ova tamna životinja koja viri iz brloga je odrasla prugasta riba.
Njegova kratka pojava može biti znak da svi treba da se vrate u domove preko noći.
Ali pre spavanja mladunci imaju važan zadatak,
moraju da nahrane svoje roditelje.
Roditeljski par prugastih riba nikada ne napušta svoj dom,
a šta zapravo jedu ostaje tajna...
Neki naučnici misle da mladunci hrane svoje roditelje
izlučevinom iz svojih želudaca, kao delom ostataka svoje hrane.
Dok ima i drugih stavova, gde se misli da roditelji pojedu nekoliko svojih mladunaca.
Kada se smrači u lov kreću plamenocrvene sipe.
Međusobno komuniciraju trenutnim izmenama boja, uzoraka i tekstura.
Njihovu sposobnost da lebde bez napora im olakšava
porozna kalcijum-karbonatna struktura pod njihovom kožom.
Ta sipina kost im daje mogućnost uzgona.
Sipe su agresivni lovci.
Napadaju izrazito brzo,
ispaljujući brzo kao munja par ticala.
Jezik pokriva niz kao britva oštrih zuba,
koji mogu saseckati ribu na komadiće.
Južno od koralnog trokuta se nalazi največa živa struktura na Zemlji.
Veliki Australijski koralni greben.
Do ovog zadnjeg oblika koralnog grebena trebalo je da prođe preko 12.000 godina.
Negde otprilike od kraja zadnjeg ledenog doba.
Tada je nivo mora bio 120 metara niži od današnjeg.
Kako je led počeo da se topi tako je rastao i nivo mora, pa su tako počeli da se stvaraju i korali na grebenima.
I tako gradeći podmorske gore od vapnenca i kalcijumovog karbonata.
Korali rastu uz pomoć kombinacije sunčane svetlosti i molekula ugljen dioksida.
Ali, količina ugljen dioksida u atmosferi je blizu kritičnog nivoa,
posebno za koralne grebene i životinje, za koje je to dom.
Ovde svaka životinja i biljka zavisi jedna od druge na neki način.
Ova krompirova riba je spremna za svoju kozmetičarku.
A ruku na srce, kada ličiš na krompir svaka pomoć ti je dobrodošla.
Ribe čistači nežno pružaju svoje usluge,
bez kojih ova riba ne bi mogla da preživi.
Dok joj rade "piling" lica one joj ustvari uklanjaju štetne parazite.
A za uzvrat ona ih neće pojesti za svoj sledeći obrok.
Još jedan dobro sklopljen posao.
Klobučarska meduza se sporo kreće,
puštajući kroz svoje sitne plovke malene životinjice i tako ih hvata.
Kada struja donese meduzu do grebena, ribe leptiri joj se ubrzo pridružuju...
... iako neki put znaju da opeču svoja malena usta.
Nekim životinjama se ne sviđa njihov ukus.
Orijaške kornjače vole da napune svoje želuce tom poslasticom.
Dok kornjača gricka svoj plen oprezno zatvara svoje oči...
... da bi izbegla opasne opekotine od meduzinih pipaka.
Istočna granica velikog koralnog grebena...
se spušta u dubine koralnog mora.
Mnogi duboko-morski organizmi se okupljaju na podvodnim padinama.
Glavonošac "Nautilus" pliva prema dubljoj vodi.
Njegova školjka ima komore napunjene plinom koje izdržavaju ogroman pritisak.
Njegovo primitivno oko više liči na rupicu nego na pravo oko sa mrežnjačom.
Kao i sam koralni greben,
njegov tvrdi oklop je napravljen od kalcijum karbonata.
Nekada je više od 2000 vrsti "Nautilusa" gospodarilo morem,
ali to je bilo mnogo pre nego što su dinosaurusi vladali planetom.
Od tada se podneblje i klima unutar okeana više puta promenilo.
Danas imamo samo 6 vrsti "Nautilusa" koji još plivaju morem.
Brze klimatske promene istrebile su mnoge organizme koji se nisu brzo prilagodili.
Koralima treba ugljen dioksid da bi mogli rasti i razvijati se,
ali mi toliko toga lošeg ispuštamo u našu atmosferu
da je posledica toga globalno otopljenje.
Ako morska voda postane previše topla, koralni grebeni će izbledeti i umreti.
Moguć je čak i gori scenario koji se naziva "kiselost okeana".
Previše ugljen dioksida bi sprečilo stvaranje kalcijum karbonata,
stvari od koje su koralni grebeni napravljeni.
Kao i sipine kosti, a i mnogih drugih sličnih organizama.
Mnoge životinjske vrste bi mogle jednostavno izumreti.
Koralni grebeni bi bili u opasnosti da se raspadnu.
Kako se temperatura vode diže mnoge bi se vrste mogle preseliti južnije u hladne vode.
Mali kljunati kit prezimljuje na velikom koralnom grebenu.
U proleće, odpliva južnije u hladnije vode.
Rt uništenja, Južna Australija
U tim hladnim vodama živi jedan drevni div.
Jedan od najveličanstvenijih okeanskih lovaca.
Velika bela ajkula.
Velike bele ajkule mogu da dosegnu dužine i preko 6 metara.
Tako veliki morski pas može da teži i preko jedne tone.
Za jeadan obrok može jednostavno da pojede morskog lava teškog i do 90 kg.
Morski lavovi moraju stalno da budu na oprezu.
Najveće svetske raže takođe žive ovde.
Stalno su u potrazi za školjkama i rakovima koji se skrivaju ispod peska.
Velike raže često putuju sa svojim "pomagačima"...
... čitavom eskadrilom oportunističkih riba...
...koje su spremne pronaći i isterati hranu za ražu iz njihovih skrovišta.
Najčešće velika bela alkula izbegava velike raže.
Ali ne baš uvek.
Na velikim belim alkulama zna često da se nađe id o 30 cm dugački ožiljci od uboda velike raže,
koji se nalaze duboko u njihovim čeljustima.
Australijski morski lavovi spadaju u najređe morske sisavce na svetu.
Nakon što su ih nekada nemilosrdno lovili, danas, ih ima samo oko 10.000.
Izgledaju kao da su najbezbrižnije životinje.
Podizanjem globalne temperature životinje...
... koje žive u južnoj Australiji prisiljene su da se pomeraju južnije.
Svake godine u plitkim baštama okupljaju se gorostasne sipe da bi se mrestile.
One su najveća vrsta sipa na svetu.
Neke muške jedinke mogu da dosegnu i do 90 cm dužine.
Ogromni mužjaci se međusobno bore za naklonost ženki...
... koje se kriju ispod njih u žutim sunđerima.
Ti sukobi ne završavaju nasilno.
Umesto toga, mužjaci se šepure i izgledaju preteće,
Pokazuju svoju sklonost prema borbi brzim promenama boja i obrazaca.
Dok se veliki mužjaci međusobno takmiče...
... manji mužjaci se šunjaju pretvarajući se da su ženke.
Onda se sakriveni ženskim šarmom...
... provuku pokraj velikih mužjaka da ih oni i ne primete.
Ženkama se njihovo ponašanje čini prilično atraktivno i privlačno.
Ti mali "pretvarači" su iznenađujuće dobri ljubavnici.
Gorostasne sipe se pare tako da se glavama okrenu jedna prema drugoj.
U tom zapetljanom zagrljaju mogu da ostanu nekoliko minuta.
Potreba da se pronađe partner za parenje je jaka, ali ova sipa je gladna.
Zbog oštrih rakovih krakova sipa okleva.
Niko ne želi da bude uštipnut za lice.
Ali poslastica kao što je rak zavređuje i malo rizika.
Ženka polaže jajašca u zaklon ispod grebena.
To je njen zadnji potez.
U nekoliko idućih nedelja...
... sve odrasle ženke i mužjaci sipa će uginuti.
Gorostasne sipe žive samo dve godine. To je dovoljno da ostave svoje nasleđe.
Za otprilike četiri meseca ova jajašca će da se izlegu.
I novi naraštaj ovih divova nastaniće ove podvodne bašte.
Veliko jato kozica valja se preko grebena kao planinska magla.
Ti mali račiči najčešće završavaju kao hrana mnogim morskim životinjama.
Ovo je jedna od najbizarnijih morskih stvorenja.
Plosnati morski zmaj je jedan od samo tri vrste morskih zmajeva na planeti.
Kreće se pomoću sićušnih talasa koje pravi pomoću lepršavih peraja na svojim leđima...
... i sa obe strane svoje glave.
Zmaj posrće na svoje jelo dugačkim tankim rilcem...
... koji je savršeno stvoren za hvatanje malih račiča.
Druga vrsta zmaja koja živi ovde svojim izgledom nadilazi i najbujniju maštu.
Lisnati morski zmaj.
Svoju kamuflažu je pretvorio u jedinstvenu umetnost.
Morski zmajevi se retko udaljavaju od svog doma.
Ta sićušna bića nisu stvorena da plivaju brzo ili daleko.
Sa klimatskim promenama...
... podvodne bašte južne Australije počinju da izumiru.
Kad te bašte nestanu sa njima će iščeznuti i morski zmajevi.
Ali postoje znakovi nade većih promena...
... koji se spremaju... ... promene nas samih.
Konačno postajemo svesni svog uticaja na zemljinu atmosferu...
... uticaja na naše okeane... ... uticaja na našu planetu.
Imamo znanje.
Ako ga i upotrebimo naša ostavština bi mogla da bude okeanska zemlja snova.
Savršeno mesto gde morski zmajevi i dalje lutaju,
a morski se lavovi bezbrižno igraju.
Prijevod i obrada - Tibor 2010.