www.titlovi.com
Pogledate li nekad nekoga i zapitate se što se događa u njegovoj glavi?
Pa, ja znam... Znam što je u Rileynoj glavi.
I eto je...
Pogledaj se samo. Mali zamotuljak radosti.
Nisi li mali zamotuljak radosti?
Najbolja u zadnje vrijeme. -On je zbilja dobar lik.
Bilo je super. Samo Riley i ja. Zauvijek.
Otprilike 33 sekunde.
Ja sam Tuga. -Hej. Ja sam Sreća.
Mogu li samo... Htjela bih popraviti ovo. Hvala.
I to je bio samo početak.
U Stožeru nas je bilo sve više i više.
Vrlo dobro. Izgleda da ti ide dobro. Jako dobro.
Oštro skretanje! Ne! Pazi! Ne!
To je Strah. On čuva Riley. I dobar je u tome.
Polako, polako! Sve u redu. Super.
Dobar posao. -Hvala lijepa.
Vraćamo se na staro!
Idemo. U redu, otvori usta.
Ovo je nešto novo. -Što mislite, je li sigurno? -Što je to?
Pozornost. Grozan vonj se osjeti. Čekaj malo, što je to?
Ona je Zgroz. Pazi da se Riley ne otruje.
I fizički i društveno.
Nema žarke boje niti izgleda kao dinosaur. Samo malo ekipa. To je brokula. -Fuj!
Upravo sam nam spasila živote. Nema na čemu.
Riley, ako ne pojedeš večeru, nećeš dobiti desert.
Ček', jel on to rekao da nećemo dobiti desert? -To je Gnjev.
I on zbilja drži do toga da stvari budu poštene.
Stari, ako tako želiš igrati, onda u redu. Nema deserta?
Dobro, pojest ćemo večeru! Ali tek nakon ovoga!
Riley, Riley, evo aviona! -Avion. Ljudi, imamo avion. -Avion.
Upoznali ste Tugu. Ona...
Zapravo pojma nemam koji je njen posao.
I provjerila sam, nema kamo drugo otići. Dobro je. Dobro smo. Sve je super.
Ovo su Rileyne uspomene i uglavnom su sretne. Nije da se hvalim.
Sve one važne su ovdje.
Ne želim ulaziti previše u tehnikalije. Ove se zovu jezgrovite uspomene.
Svaka dolazi iz važnog trenutka Rileyna života.
Na primjer, kada je prvi put zabila gol. To je bilo nevjerojatno.
Ma vidi ti to! Odlično!
Imamo budući zvijezdu. -Super.
Svaka jezgrovita uspomena pokreće jedan dio Rileyne osobnosti.
Poput Otoka hokeja.
Otok glupiranja mi je osobno najdraži.
Vraćaj se, majmunčiću mali!
Baš si luckasta.
Da, glupiranje je najdraže. Otok prijateljstva je isto dobar.
Volim i Otok poštenja. Živa istina!
I, naravno, Otok obitelji.
Poanta svega je ta da su Otoci ono što Riley čini Riley.
Pazi, sirena!
Lava!
Tko ti je prijatelj koji se voli igrati? Bing Bong, Bing Bong!
Super! -Gdje si to naučila?
Glavobolja od sladoleda!
To!
Laku noć, malac. -Laku noć, tata.
I... Gotovo!
To je to! Još jedan savršen dan!
Ekipa, odličan posao! Pospremimo sjećanja u Dugoročno.
Odlično. Preživjeli smo još jedan dan. To ti je uspjeh.
I to je to. Volimo svoju curu. Ima super prijatelje. Super kuću.
Bolje ne može. Riley ima 11 godina. Što može poći po zlu?
PRODANO Što...
U redu. Nisam ovo planirala.
IZVRNUTO OBRNUTO
Vidi! Most Golden Gate! Nije li super.
Nije napravljen od zlata kao što sam mislila.
Malo sam razočarana zbog toga, ali što ćeš...
Drago mi je što si mi rekla da su potresi mit.
Inače bih sad bio užasnut! -Da.
Šalite se? Maknite se s ulice! -Za Boga miloga, pokrenite se!
Ovo su moji ljudi.
U redu. Još nekoliko ulica i stižemo našoj novoj kući. -Daj gas, tata!
Zašto jednostavno ne živimo u smrdljivom autu? U njemu smo već dosta vremena.
A zapravo smo imali sreće jer smo imali vremena razmišljati kakva će nam biti nova kuća.
Molim! Razmotrimo ponovno pet najboljih maštarija.
Izgleda sigurno! -Lijepo je.
Ovo će biti super za Riley! Ne, ne. Ova.
Srećo, ne može živjeti u čokoladnoj kući.
E, ta! Dobiješ i zmaja.
Približavamo se. Osjetim to.
Eto nas pred našom novom kućom...
Možda je iznutra lijepa.
Trebali bismo živjeti unutra? -Moramo li?
Kažem vam. Smrdi kao da je nešto krepalo unutra.
Može li se umrijeti od micanja? -Ljudi, pretjerujete. Nitko neće umrijeti. -Krepan miš!
Super. Ovo je baš super. -Zlo mi je.
Ovo je kuća mrtvaca! -Dobit ćemo bjesnoću! -Miči se s mene!
Dok smo se vozili, tata je pričao o tome kako ćemo imati super sobu.
Idemo vidjeti. -Idemo! -Bit će super! -To, to, to...
Ma ne, ne, ne. -Počinjem zavidjeti krepanom mišu.
Ovo je kao neka tamnica. -Riley ne može živjeti unutra.
U pravu je. -Grozno je. -Katastrofa. -Nema goreg.
Ovo je najgore mjesto koje sam vidjela u životu. -Hej, zastori s uzorkom leptira sve mogu riješiti.
Negdje sam pročitala da je prazna soba zapravo prilika. -Gdje to?
Nema veze. Glavno da je super.
Krevet ćemo staviti tamo, a stol onamo.
Hokejaška lampa ide ovdje. -Stolica tamo.
Kolekcija trofeja ondje. -Zvijezde! Sviđa mi se to.
Ovo je već prava stvar. Idemo po svoje stvari iz auta.
U redu. Doviđenja.
Pogodi što? Naše stvari će biti ovdje tek u četvrtak. -Šališ se.
Nema kombija s našim stvarima? Najgori dan ikad.
Rekao si da će biti ovdje još jučer! -Znam. I meni su tako rekli!
Mama i tata su pod stresom! -Pod stresom su? -Što ćemo sad?
Imam odličnu zamisao!
Jesi li uopće pročitao ugovor?
Anderson je na potezu. Približava se. -Hej! E, nećeš!
Priprema se za udarac! -Iza tebe sam.
Pazi! -Puca! I pogađa! To!
Hajde, bakice! -Bakice?
Veže kosu. Upadamo!
Hej, spusti me!
Oprostite. Pričekajte malo. Halo?
Čekaj. Što? -Šalite se.
Dobro. Zadržavajte. Doći ću odmah. Investitor bi trebao doći u četvrtak, ne danas.
Moram ići. -U redu je. Razumijemo. -Najbolja si. Hvala, dušo.
Vidimo se, ljubavi. -Tata nas je napustio.
Ne voli nas više. To je tužno. Najbolje da ja upravljam.
Srećo, što radiš? -Samo trenutak.
Znate što sam sad shvatila? Riley nije ručala! Sjećate se?
Vidjela sam pizzeriju dolje niz ulicu. Možda bismo je mogli probati.
Pizza zvuči super. -Pizza? Odlično. -Da, pizza.
Koji je to vrag? -Tko još stavlja brokulu u pizzu? -Gotovo! Dosta mi je.
Čestitam, San Francisco, upropastili ste pizzu! Prvo Havajci, sad i vi!
Kakva to pizzeria ima samo jednu vrstu pizze? Vjerojatno neki ovdašnji običaj.
Ali opet, nije grozno kao ona juha u onom restoranu u Nebrasci. -Da. Žlica je u njoj sama plutala.
To je bilo odvratno. -Super. Otok obitelj funkcionira.
Tata ima čelični želudac. -Vožnja je bila zabavna, zar ne? Koji ti je bio najbolji dio?
Pljuvanje kroz prozor auta! -Sigurno ne ono kad je tata pjevao.
Vezanje pojasom! -A ono s dinosaurom? -Ma to. -Definitivno.
Recite ptičica! -Tata! -Dušo! -Stanite mirno. -Auto ode!
Stani! Ne, ne, ne!
Dobar odabir, Srećo.
Bilo mi je super kod dinosaura. Bilo je jako zabavno.
Čekaj. Što se dogodilo? -Nešto je učinila sjećanju.
Što si učinila? -Samo sam ga dodirnula.
Ne bi ga trebala tako promjeniti. -Vrati ga, Srećo!
Pokušavam. -Ne možeš ga promjeniti? -Izgleda da ne mogu! -Bravo, Tugo.
Kad se Riley bude prisjećala tog trenutka, osjećat će se tužno. Bravo.
Žao mi je, Srećo. Nisam znala da... Mislila sam...
Srećo, dolazimo kod stubišta.
Nemoj više ništa dirati dok ne shvatimo što se događa.
Ok. -U redu. Pripremite se. Ovo je ogromna ograda i spustit ćemo se skroz dolje.
Čekaj, što se dogodilo? -Jezgrovita uspomena! -Ne!
Tugo, što radiš?
Izgledalo je pokvareno pa sam ga otvorila i ispalo je.
Samo to... Htjela sam jednu držati.
Srećo! -Ček', ček'!
Tugo, skoro si taknula jezgovitu uspomenu. A kad ih dotakneš, ne mogu se vratiti.
Znam, žao mi je. Nešto nije u redu sa mnom.
Kao da imam nekakav slom. -Nije to slom. Pod stresom si.
Stalno radim takve pogreške. Grozna sam.
Ma nisi. -I naporna. -Znaš što? Ne možeš se usredotočiti na pogreške.
Stvari se uvijek mogu gledati pozitivnije i zabavnije.
Da nađem zabavu. Ne znam kako. -Dobro. Probaj se sjetiti nečega smiješnog.
Sjećaš se onog smiješnog filma u kojem pas ugine. -Da, to nije ono...
A ono jednom kad su se Riley i Meg smijale toliko da je Riley procurilo mlijeko kroz nos.
Da. To je bilo bolno. Kao kad te vatra opeče. Bilo je užasno.
Dobro. Nemoj misliti na to. Pokušajmo nešto drugo. Što voliš raditi?
Volim kad smo vani. -Dobro. Na primjer, kad smo na sunčanoj plaži.
Kao onda kad smo zakopali tatu do vrata u pijesak.
Ja sam mislila na kišu. -Kišu? I meni je kiša omiljena.
Možemo skakati po lokvama vode. Ima super kišobrana i munja.
Ali više onako kad ti se kiša slije u cipele i natopi ih.
Samo se prehladimo i drhtimo i osjećamo se kao da se raspadamo.
Polako, polako. Zašto plačeš? Radiš suprotno od onoga što nam je cilj.
Plakanje mi pomaže da si olakšam životne probleme.
Znaš što? Razmišljajmo o nečemu drugom. Pročitajmo upute za funkcioniranje uma.
Pročitala sam većinu toga. -A jesi li pročitala ovo? Izgleda zanimljivo.
Vađenje misli iz dugoročnog pamćenja: Svezak 47? -Ne. -Jako uzbudljiva knjiga!
Selekcija uspomena iz dugoročnog pamćenja kroz kanalizirano grupiranje?
Vidiš? Zabavno otpočetka. Sretnice jedna.
Čitaš te cool stvari. Ja moram raditi. Život nije fer.
Što ćemo? Imamo kapitala za samo mjesec dana. Možda dva.
Ako ne nađemo investitore do tad, morat ćemo otpuštati ljude.
Mama! Tata! Dođite mi poželjeti laku noć!
Znam! Znam! -Evo nas brzo! -Moramo ovo što prije riješiti
Jeste li čuli tatu? Zvučao je veoma zabrinuto.
Što je to bilo? Medvjed? To je medvjed!
Nema medvjeda u San Franciscu. -Vidio sam jako dlakava lika. Izgledao je poput medvjeda.
Al' sam nervozan. Živci mi pucaju. -Ne želim slušati o tvojim živcima.
Reći ću vam što je. Ovaj potez je osuđen na propast. -To sam vam govorio.
Postoji barem 37 stvari kojih bi se Riley trebala bojati.
Samo od vonja bi trebala zašutjeti. -Ne mogu vjerovati da su nas mama i tata doveli ovdje.
Razumijem vas. Zabrinuti ste. Ali prošli smo i gore.
Znate što? Napravit ćemo popis stvari zbog kojih bi Riley trebala biti sretna.
Dobro. Razmotrimo. Kuća i soba vonjaju. -Pizza je grozna. -Prijatelji su kod kuće.
Stvari nam još nisu došle. -Dajte. Moglo bi biti gore.
Da, Srećo. Mogli smo ležati na prljavom podu u vreći.
Dobro. Priznajem. U teškoj smo poziciji. Ali razmislite o svim dobrim stvarima kojim...
Ne, Srećo. Ne postoji ni jedan dobar razlog zbog kojeg bi Riley trebala biti sretna.
Mi ćemo riješiti ovo. -Predlažem da sutra ne idemo u školu i da se zaključamo u sobu.
Nemamo čistu odjeću. Nitko nas ne treba vidjeti.
Mogli bismo plakati dok ne prestanemo disati.
Trebamo se zaključati i izvikivati onu psovku na glas.
Onu dobru. -Čekajte malo. Gledajte, svi mi imamo loših dana.
Hej, dušo. -Mamin vlak pun loših vjesti dolazi. Ću-ću.
Još nema kombija za selidbe. Kažu da neće stići do četvrtka. Možeš li vjerovati?
Gdje je tata? -Na telefonu. Ovaj novi pothvat mu oduzima dosta vremena.
Što sam vam rekao!
Tata je malo pod stresom zbog nove firme.
Želim ti samo zahvaliti. Unatoč svemu ovome ti si i dalje vesela djevojčica.
Tata je pod velikim pritiskom i pomoći ćemo mu puno ako se budemo smješkale.
Možemo to, zar ne?
Pa da. Naravno. -Što li smo učinili da dobijemo takvu kćer?
Slatko sanjaj. -Laku noć.
Ne možeš protiv mame. Bit ćemo sretni. -Ekipa sreće. Super.
Uz tebe smo, Srećo.
Izgleda da ulazimo u REM fazu.
Ja sam zadužena za snove pa ću poslati ove u Dugoročno.
Ekipa, odličan dan danas. Naspavajte se dobro.
Što ima danas, Produkcijo snova?
To je to. Naša nova kuća.
Dođi živjeti sa mnom, Riley. -Netko je naručio pizzu s brokulama?
Pojedi me! -Ja sam zdrava.
Tko je uopće zadužen za programiranje?
Znam da ovo ne bih trebala...
Neću dopustiti da dan završi ovako.
Bez brige. Pobrinut ću se da sutra proživiš još jedan prekrasan dan.
Obećavam.
Hej! Jesam li vas probudila? -Moraš li to svirati? -Pa moram vježbati.
I ne razmišljam o tome kao da je sviranje, već grljenje.
U redu. Prvi je dan škole! Uzbudljivo. Cijelu noć sam smišljala novi plan.
Evo ga. Strah, trebam popis svih mogućih negativnih ishoda na prvi dan u novoj školi.
Daleko sam ispred tebe. Zna li netko kako se piše meteor<*i>?
Zgroz, pobrini se da se Riley danas istakne, ali i da se uklopi.
Kad budem gotova, Riley će izgledati odlično, a drugoj djeci će biti muka od njihovog izgleda.
Srećo. Da, Srećo. Ti ćeš biti za upravljačkom konzolom i pobrinuti se da Riley bude sretna.
I mogu li dodati da mi se sviđa tvoja haljina. Predivna je.
Ova stara krpa? Hvala ti. Obožavam kako leluja dok se krećem.
Vlak misli. Točno na vrijeme. Gnjev, donesi sanjarenja.
Naručila sam malo više za svaki slučaj. -Dobro će nam doći.
Ako je ova nova škola puna nepotrebnih predmeta.
A vjerojatno jest.
Tugo, za tebe imam jako važan posao. -Zbilja. -Dođi.
Što to radiš? -Evo ga. Savršeno! Ovo je Tugin krug.
Tvoj posao je da sva tuga ostane unutra. -Želiš da samo stojim u krugu?
Hej, nije na meni da ti objašnjavam koji je tvoj posao.
Samo se pobrini da sva tuga ostane unutra. Vidiš. Prava si profesionalka. Nije li zabavno?
Nije. -Prava si cura. Dobro, ekipa. Imamo svježi početak.
Imat ćemo dobar dan. Koji će se pretvoriti u dobar tjedan.
A to će se pretvoriti u dobru godinu i, naposljetku, u dobar život.
Danas je veliki dan! Nova škola, novi prijatelji, zar ne?
Znam! Malo sam nervozna, ali uglavnom uzbuđena. Kako izgledam? Je li majica dobra?
Izgledaš jako lijepo!. Bit ćeš dobro? Da te otpratimo tamo?
S mamom i tatom u javnosti? Ne, hvala. -Ja ću to riješiti. -Ne treba. Bok, mama, bok, tata!
Uživaj u školi, majmunčiću.
Sretno, ljubavi!
Sigurni ste u ovo? -Idemo! -Ulazimo!
Jeste li je vidjeli! -Skupina cool cura na desnoj strani.
Kako znaš? -Probušene uši. Fensi šal. -Je li ona to ima sjenilo za oči?
S njima se želimo sprijateljiti. -Idemo porazgovarati s njima.
Šališ se? Nećemo. Želimo im se svidjeti.
Aha. Čekaj, što? -Još malo pa sam gotov s potencijalnim katastrofama.
Najgori scenariji su živi pijesak, spontano samozapaljivanje
ili da nas učiteljica prozove. Dok god se jedno od tog ne dogodi...
U redu, društvo. Danas nam je došla nova učenica.
Šališ se? Isprve? Ovo nije moguće! -Riley, želiš li nam reći nešto o sebi?
Ne! Pretvaraj se da ne znamo engleski. -Bez brige. Riješit ću problem.
Zovem se Riley Andersen. Iz Minnesote sam i sad sam preselila ovdje.
Kako je u Minnesoti? Možeš li nam reći nešto o tome.
Sigurno imate više snijega nego ovdje.
Presmiješna je!
Da. Zna biti prilično hladno. Jezero se zamrzne i igramo hokej.
Igram za odličnu ekipu. Zovemo se Prerijski psi.
Moja prijateljica Meg igra u napadu. A moj tata nam je trener.
U mojoj obitelj svi kližu. To je kao nekakva tradicija.
Idemo na jezero svaki vikend.
Barem je tako bilo dok nismo preselili.
Što je sad? -Ček', što?
Hej, Tugo! Dodirnula si uspomenu? Razgovarale smo o tome.
Znam. Oprostite. -Vrati se u krug.
Što se događa? Ne mogu je vratiti. -Makni je, Srećo!
Igrali smo se lovice i tako toga.
Cool djeca šapuću na desnoj strani!
Vidite li taj pogled? -Ne.
Osuđuju nas!
Pomozite mi. Zgrabite to...
Otkad smo preselili, sve je drugačije.
Ne! Plačemo! I to u školi!
Što! Tugo, što radiš!? -Oprosti.
Jezgrena uspomena! -Ali plava je.
Ne! Čekaj! Zaustavi je! Ne, ne!
Srećo, ne. To je jezgrena uspomena! -Hej!
Srećo, čekaj! -Stani! Pusti! -Jezgrene uspomene!
Ne, ne, ne, ne!
Hvala ti, Riley.
Znam da može biti teško nakon preseljenja, ali sretni smo što si s nama.
Dobro. Izvadite knjige iz povijesti i otvorite poglavlje 7.
Ne! Jedna, dvije, tri. U redu.
Imam ih. Gdje smo?
Dugoročno pamćenje? Čekaj...
Otok glupiranja?
Rileyni Otoci osobnosti ne rade!
Ovo je loše.
Možemo ovo popraviti! Moramo se vratiti u Stožer
i uključiti jezgrene uspomene i Riley će ponovno biti dobro.
Riley nema jezgrenih uspomena. Nema Otoka osobnosti, nema ni...
Što? -Tebe. Ti nisi u Stožeru.
Riley ne može biti sretna bez tebe. Moramo se vratiti natrag.
Riley, dolazim.
Ispostavilo se da zelena kanta nije za reciklažu, već za zelenilo. Npr. kompost, ljuske od jaja.
A plava je za reciklažu. Crna je obično smeće.
Riley se čudno ponaša. Zašto?
A što očekuješ? Otoci ne rade. -Sreća bi znala što treba učiniti.
To je to. Dok se ona ne vrati, radit ćemo ono što ona uvijek radi.
Odlična ideja. Gnjev, Strah, Zgroz, kako bismo mi to trebali biti sretni?
Riley, imam odlične vijesti! Našla sam dječju hokejašku ligu.
I, pazi ovo! Sutra poslije škole je proba. Kakva sreća, zar ne?
Hokej? -Što ćemo sad? -Ovo je...
Pretvaraj se da si Sreća. -Zar nije super što ćeš ponovo na led?
Da, fantastično.
Što je to? Nije ni približno Sreći! -Zato što ja nisam Sreća. -Nemoj zezati.
Ekipa, vidite li to? -Nešto nije u redu. -Sigurno.
Da je pitamo? -Pitajmo, ali fino. Da ne primjeti.
Kakav je bio prvi dan u školi? -Ispituje nas. -Dosta mi je. Sad ti probaj.
Što? Dobro.
Pa dobro. Valjda. Ne znam. -Ma odlično. Baš kao Sreća.
Nešto se definitivno događa. -Nikad nije bila takva. Što ćemo?
Doznat ćemo što se događa. Ali će nam trebati podrška.
Daj znak mužu.
Odličan pas Reevesu, prolazi fino...
Joj, gleda nas. Što je rekla? -Što? Oprostite, gospodine. Nitko nije slušao.
Nismo iznijeli smeće? Daska u WC-u je ostala podignuta?
Što, što je, ženo? Što? -Opet ima onaj glupi izraz lica.
Najradije bih ga sad zadavila. -Daj mu opet signal.
Riley, kako je bilo u školi? -Šališ se, zar ne? -Zbilja?
Odrekli smo se onog pilota iz Brazila zbog njega?
Maknite se. Ja ću biti Sreća. -U školi je bilo super, dobro?
Riley, je li sve u redu?
Gospodine, okreće nam očima. -Što joj je?
Dobro, krenite malo žešće.
Ne bih htio lupati šakom od stol. -Ne, ne šaka.
Riley, ne sviđa mi se tvoje novo ponašanje. -Pokazat ću ti kako se ponaša, stari.
Ne! Ne! Ostani sretan!
Što vam je? Pustite me na miru! -Gospodine, imamo visok stupanj drskosti!
Skini na DEFCON 2. -Gospodo, čuli ste. DEFCON 2.
Slušaj, mlada damo. Ne znam odakle to nepoštovanje dolazi...
Evo ti malo, stari! Samo daj!
Da... Pa...
Dolazi. Pripremite šaku! -Stavite ključeve u uređaj.
Lansiranje na vašu zapovjed, gospodine!
Ušutite!
Pucaj!
Dosta je! Idi odmah u svoju sobu!
Oružje ispaljeno. Ponavljam, oružje ispaljeno.
Dobar posao, gospodo. Ovo je mogla biti katastrofa.
Koja katastrofa.
Mačkice, dođi sa mnom letjeti.
Moramo po tome hodati do tamo? -To je najkraći put.
Ali to je iznad Smetlišta za uspomene. Ako padnemo, bit ćemo zauvijek zaboravljene.
Moramo to učiniti zbog Riley. Slijedi me.
Dobro. -Nije toliko visoko. U redu je. Skroz...
Stvari su se dolje malo otele kontroli. Želiš li razgovarati o tome?
Hajde. Gdje je moja sretnica?
Majmunčiću.
Pokušava osposobiti Otok glupiranja.
Hajde!
Natrag! Trči!
Što...
Razumijem. Treba ti vremena nasamo.
Imamo veliki problem. -Srećo, gdje si?
Izgubili smo Otok glupiranja.
To znači da može izgubiti i ostale Otoke.
Srećo, ti to možeš popraviti, zar ne?
Ne znam. Ali moramo pokušati. Dođi.
Riley je otišla spavati.
A to je dobra stvar. Ništa loše se ne događa dok spava.
Vratit ćemo se u Stožer prije nego se probudi. Ići ćemo preko Otoka prijateljstva.
Nikada nećemo uspjeti. -Ne. Nemoj se opsjedati težinom životnih problema.
Sjeti se onog smiješnog filma u kojem pas ugine.
Tugo, nemamo sad vremena za to.
Morat ćemo ići okolo. Duljim putem. -Srećo, čekaj. Izgubit ćemo se tamo.
Budi samouvjerena! -Dobro. Uvjerena sam da ćemo se tamo izgubiti.
Ovo je Dugoročno pamćenje. Beskrajni hodnici i police uspomena.
Čitala sam o tome u uputama. -U uputama!
Pročitala si upute! -Da. -Znači, znaš put natrag do Stožera! -Pa valjda.
Ti si moja karta. Hajde, karto. Vodi me. Pokaži mi put.
Dobro. Ali pretužna sam da bih hodala. Daj mi nekoliko... sati.
Kamo sad? Lijevo? -Pravo. Ne, mislila sam lijevo. A pravo kao u pravu si.
Dobro. -Ovo je lijep osjećaj.
I idemo. Vratit ćemo se u Stožer prije jutra. Možemo mi to! Lagano je! Ovo je proces.
Ovo nije proces. Približavamo li se? -Da. Sad opet desno.
Pa lijevo. Pa opet lijevo... -Jesi li sigurna da znaš put?
Zato što mi se čini da se udaljavamo od Stožera.
Riley se probudila.
Ne diraj. Sjećaš se? Ako ih dodirneš, postaju tužne.
Oprosti, neću više.
Ne mogu više ovako. -Riješi se toga.
Radnici uma! -Srećo, skoro smo...
Brojevi telefona. Ne treba nam sve to. Ionako su u njenom mobitelu.
Oprostite. Bok. -Riješi se toga.
Moram naći Otok prijateljstva. -Pogledaj ovo. Četiri godine satova glasovira.
Da, skroz je izbljedilo. -Znaš što? Ostavi Chopsticks i Heart and Soul. Riješi se ostalog.
Jeste li vi... -Predsjednici. Što misliš? -Neka ostanu samo Washington, Lincoln i onaj debeli.
Riješi se ostalog. -Hej, ne možete to sve odbaciti! To su savršeno dobra sjećanja.
Imena svih lutaka? -To su ključne informacije! Glitterstorm, Honeypants...
Riješi ih se!
Hej, vratite to! -To ide na otpad i ostaje tamo. -Gospođice, ovo nam je posao, u redu?
Kad Riley nije briga za neke uspomene, one izblijede. -Izblijede? -I najboljima se događa.
Osim ovom zloćku. On nikad neće izblijediti.
TripleDent gum osmijeh vam daje... -Pjesma iz reklame za žvakaće?
Nekad je pošaljemo u Stožer bez ikakvog razloga. Vrti se u Rileynoj glavi bez prestanka. Bezbroj puta.
Poslušajmo je ponovo!
Znam. Znamo svi tu pjesmu. Lako se pamti.
Što ćemo? Da je opet pošaljemo? -Da!
Opet ovo?
Čekajte! Znate li kako doći do Otoka prijateljstva?
Sviđa li ti se tamo? Ima li potresa? Kakav je most?
Most je dobar. Što je bilo u doigravanju? -Pobjedili smo u prvoj utakmici.
Trener kaže da bismo mogli i u finale ove godine.
Imamo novu curu u ekipi. Cool je.
Nemoguće da je to rekla. -Nova cura? Meg već ima novu prijateljicu.
Ostanite sretni. Ne želimo izgubiti još Otoka.
Dodajemo si puck bez da se gledamo.
Kao da čitamo misli jedna drugoj! -Voliš čitati misli, Meg?
Pročitaj ovu misao! -Smirimo se na trenutak!
Čula sam da imaju papige... -Moram ići. -Što? -Moram ići!
Možete li mi samo reći gdje je... O, ne!
Otok prijateljstva! Što?
Ne taj Otok.
Riley je obožavala taj. A sad ga nema. Zbogom, prijateljstvo. Hej, usamljenosti.
Morat ćemo dužim putem.
Da. Jako, jako, jako dugim. Spremna sam.
Mora postojati bolji način.
Vidi njega!
Tebe ću uzeti, a tebe ne. Ma koga zavaravam? Ne mogu tebe ostaviti.
Hej, čekaj!
Stani!
Oprosti.
Tražio sam... Diverzija! -Što? -Zbogom, naivčino!
Ozljedih se. -Čekaj. Znam te.
Ne. Ne znaš. To mi često govore. Imam poznato lice. -Ne, ne, ne. Poznam te.
Bing Bong! Rileyn zamišljeni prijatelj! -Doista me znaš? -Pa, naravno.
Riley se voljela igrati s tobom. Vas dvoje ste najbolji prijatelji.
Pa znaš i sam. Pokušavamo se vratiti u Stožer.
Stožer? Vi ste iz Stožera? -Da. Ja sam Sreća. Ovo je Tuga.
Ti si Sreća? Ona Sreća? Što radite ovdje?
To je dobro pitanje. Želiš odgovoriti na to, Tugo?
Riley bez tebe nikad neće biti sretna. Ne može tako. Moramo te vratiti.
Znaš što. Slijedite me. -Hvala ti! Baš je super što te opet vidimo.
Ja sam tvoja velika obožavateljica. Sjećaš se kad ste ti i Riley bili u bendu?
Bila sam na svim vašim koncertima. -Da. bio sam opak svirač.
Bilo je super gledati vas dok se igrate lovice.
Ipak sam dvostruki svjetski prvak. -Sjećaš se svoje rakete.
Naravno. Pokreće ju moć pjesme! -Da. Tvoje tematske pjesme!
Što si ti zapravo? -Pa nije baš najjasnije. Većinom sam od šećerne vune.
Ali što se tiče oblika, dijelom sam mačka, dijelom slon, a dijelom dupin. -Dupin?
Znaš da, kad je Riley imala tri godine, životinje su bilo vrlo popularne.
Krava se glasa sa mu. Konje se glasa sa njeh.
Tada su ljudi samo o tome pričali.
Da. Pa valjda jesu. Što ti radiš ovdje?
Nema baš više posla za imišljenog prijatelja. Pa eto...
Hej, nemoj biti tužan. Znaš što? Kad se vratim u Stožer, pobrinut ću se da te se Riley sjeti.
Zbilja? -Naravno. Bit će joj drago. -Ovo je najbolji dan u mom životu!
Jesi dobro? -Hej, što se događa? -Plačem slatkiše. Probaj karamelu, super je.
Evo ti ovo. -Hvala. -Samo malo.
Uvijek nešto zaglavi na dnu.
Evo. Što je? Imaginarna je.
Hvala ti. Bit će mi puno lakše hodati na putu do Stožera.
Hodati? Nećemo hodati. Idemo Vlakom misli.
Vlak! Pa naravno. Doći ćemo puno brže. Ali kako da ga uhvatimo?
Vlak se kreće svugdje, ali postoji postaja u Zemlji mašte.
Znam prečicu. Dođite ovuda! -Baš mi je drago što smo naišle na tebe.
Ovuda se prolazi. Nakon vas.
Srećo! -Što je? -Čitala sam o ovome u uputama. Ne bismo trebale tuda proći.
Bing Bong kaže da je to najkraći put do Stožera.
Srećo, to su apstraktne misli.
O čemu ti to? Ovuda uvijek idem. To je prečica. Vidite?
O-P-A-S-N-O-S-T. Prečica. Pokazat ću vam.
Pogledajte me. Bliže sam vlaku jer idem prečicom. -Idemo okolo. Ovuda.
Skoro sam stigao!
Ako ti se šeta, idi. Riley mora biti sretna.
Ne želim propustiti taj vlak. Bing Bong zna što radi.
On je dijelom dupin. Oni su pametni. -Pa valjda...
Koji apstraktni pojam pokušavamo danas shvatiti. -Usamljenost.
Izgleda da je nešto unutra.
Zatvorit ću vrata na trenutak da se spali smola.
Što sam vam rekao? Bit ćete ubrzo u Stožeru.
Vidi ti to.
Što se događa? -Uključeno je. -Nikada prije ovo nisam vidio.
Moje lice! Moje predivno lice!
Što se događa? -Apstrakcija se obrađuje!
Postoje četiri faze. Ovo je prva: Bezobjektna fragmentacija!
Dobro. Bez panike. Važno je da ostanemo zajedno.
Mi smo u drugoj fazi: Dekonstrukcija! -Bjež'mo!
Ne osjećam noge! Ah, eno ih.
Dođi vamo!
Moramo pobjeći prije nego postanemo samo oblik i boja!
Ostat ćemo ovdje zauvijek! -Ostati? Zašto smo uopće ušli?
Rekao sam vam. Ovo je kraći put! -Vlak!
O, ne. Sad imamo samo dvije dimenzije! To je treća faza. -Ne mičemo se nigdje!
Dubina! Nemam dubinu! -Dođite.
Ne možemo proći. -Ne! Sad smo bezlični. Ovo je zadnja faza!
Nećemo uspjeti! -Čekajte! Sad smo dvodimenzionalni. Padnite na lice!
Stanite! Stanite!
Ne! Mislila sam da si rekao da je to prečica.
Jesam. Ali nismo smjeli onuda ići. Bilo je opasno. Trebali bi staviti znak.
Kad dolazi sljedeći vlak? -Tko zna. Ne brini. Ima još jedna postaja. Ovuda.
Vlak tamo uvijek stane. Taman prije nego ode u Stožer.
Ako požurimo, možemo ga uhvatiti. -Nećemo opet kroz neke prečice? -Da.
Ima li zbilja tamo postaja? -Tamo je.
Dobro došli u Zemlju mašte! -Zemlja mašte? -Da.
Ja dolazim često ovamo. Praktički sam gradonačelnik.
Jeste li gladni? Imamo šumu od pomfrita!
Odlično. -Nema šanse! -Pazi ovo! Grad trofeja!
Medalje! Vrpce! Svatko je pobjednik! Osvojio sam prvo mjesto!
I ja! -Nagrada za sudjelovanje. -Ček'! Tugo! To je Grad oblaka!
Ovo mi je najdraže. Tako je meko. -Da probam.
Što mi radite to? Bolje popravite taj zid ili ste u...
Joj, ne! Lava!
Zemlja mašte je najbolja!
Je li ovdje sve interaktivno?
Pogledajte! Kuća od karata! Čekajte samo malo.
Tvoja raketa! -Da. Dao sam je na čuvanje.
Sad mogu s Riley ići na Mjesec.
Oprostite. -Super!
Volim Zemlju mašte. -Nije li super. I uvijek ima nešto novo.
Što li je sad ovo? -Imaginarni dečko. -Umro bih za Riley.
Njega još nisam vidio. -Ja sam iz Kanade.
Kako god. Idemo ovdje. U svijet iz vrtića.
Još malo pa smo kod vlaka. -Riley, dolazimo!
Ovo će biti zabavno. Nova ekipa. Novi prijatelji. Dobro igraju ova djeca.
S obzirom da su iz San Francisca.
U redu, Anderson. Upadaj! -Moram ići. Dobro. Sretno, ljubavi!
Sreća nam sad neće pomoći. Ako pokuša koristiti Otok hokeja, raspast će se.
Zato sam donio sve uspomene iz hokeja kojih sam se sjetio.
Jedna od ovih mora proraditi na mjestu jezgrenih uspomena.
Počinje igrati. -Požuri!
Uspjeli smo! Radi!
Promjeni liniju! Promjeni liniju! Promjeni je!
Ne! Ne!
Izgleda da ništa ne učimo.
Kreni tamo!
Dosta je! -Ne, ne, ne. Diši. Nađi svoje sretno mjesto.
Što joj je?
Riley, što ti je? -Idemo. -Nećeš ostati do kraja? -Čemu?
Sve će biti u redu. -Prestani to govoriti.
Odlična akcija, dame!
Otok hokeja?
Joj, ne! Ona voli hokej. Ne može odustati.
Bing Bong, moramo doći do postaje.
Naravno. Ovuda. Kraj dvorca od keksa.
Čudno. Dvorac je bio ovdje. Pitam se zašto su ga premjestili?
Gotovo sam siguran da je planina Svjetlucavih ponija bila ovdje.
Što se događa? -Ne znam... Moramo se vratiti. -Princezin svijet snova.
Kuća slavnih plišanih životinja!
Moja raketa!
Stanite! Riley i ja još koristimo tu raketu! Ostalo je još malo moći pjesme!
Ne! Ne! Ne možete je baciti! Riley i ja ćemo ići na Mjesec!
Nije me valjda Riley odbacila.
Hej, sve će biti u redu. Možemo ovo popraviti. Samo se moramo vratiti u Stožer.
Gdje je vlak? -Isplanirao sam nam cijeli put.
Tko je to škakljiv, ha? Evo čudovišta koje voli škakljati!
Hej, Bing Bong! Vidi ovo!
Evo jedne zabavne igre! Ti pokaži gdje je vlak i svi zajedno idemo tamo.
Zar nije zabavna? Hajde, idemo kod vlaka!
Žao mi je zbog rakete. Uzeli su nešto što si volio i toga više nikad neće biti.
Tugo! Samo pogoršavaš stanje. -Oprosti. -Jedino mi je to ostalo od Riley.
Kladim se da ste imali prekrasnih avantura. -Jesmo, predivnih.
Jednom smo se vratiti natrag kroz vrijeme i doručkovali dvaput toga dana.
Tugo! -Zvuči nevjerojatno. Siguran sam da se Riley to svidjelo.
Da. Bili smo najbolji prijatelji. -Da. Tužno je to.
Sad sam dobro.
Dođite. Vlak je ovamo.
Kako si to učinila? -Ne znam. Bio je tužan pa sam ga saslušala...
Hej, eno vlaka!
Uspjeli smo! Konačno idemo kući!
Joj, ne! Ove činjenice i mišljenja su toliko slični.
Bez brige. To se stalno događa.
Na ljestvici od 1 do 10 ovom danu dajem 1.
A da nešto učinimo umjesto da samo promatramo!
A što, genijalče? -Napustimo sve. To ja radim.
Znam da je kukavičluk. Ali ova kukavica će preživjeti.
Osjećaji ne mogu otići.
Mislila sam da moramo Riley učiniti sretnom.
Čekaj malo!
Što je? -Ništa. Samo najbolja ideja ikad. -Koja?
Sve dobre uspomene su iz Minnesote.
Stoga, moramo se vratiti u Minnesotu i napraviti ih još.
Čekaj! Predlažeš da pobjegnemo?
Pa ne bih to tako nazvao. Nego Program razvoja lijepih uspomena.
Nisi valjda ozbiljan. -Život nam je bio savršen dok mama i tata nisu odlučili preseliti u San Fransmrdko.
Ali to su drastične mjere! -Zar vas moram podsjećati koliko su stvari tamo bile bolje.
Soba, dvorište, prijatelji...
TripleDent gum osmijeh vam daje...
Jesam li tražio reklamu za žvake!?
Bilo je bolje. To je cijela poanta. -Da. Riley je bila sretnija u Minnesoti.
Polako. A da pričekamo s odlukom do jutra? -U redu. Ujutro ćemo odlučiti.
Siguran sam da su sretni trenuci odmah iza ugla.
Hej, zašto smo stali? -Riley je zaspala, a mi tad imamo odmor.
Hoćete reći da ćemo ovdje ostati do jutra? -Da. Vlak ne vozi dok Riley spava.
Ne možemo toliko dugo čekati. -A da je probudimo.
Tugo, to je smiješno! A kako bismo uopće to...
A da je probudimo? -Odlična ideja, Srećo. -Hvala. Idemo.
PRODUKCIJA SNOVA
Ovo mjesto je ogromno. -Izgleda manje nego sam očekivala.
Mogu letjeti! Obožavam taj san.
Jednorog od duge. Eno je!
Moja prijateljica kaže da si poznata. Želi tvoj autogram.
Tugo, ne. Nemoj smetati gđici Jednorog.
Oprosti. Ona nije odavde. Kakva sramota, zar ne?
Bila si odlična u Vilinoj pustolovini 7. Bok. Volim te.
Pitam se što ovdje piše. Nema veze što. Uđimo.
Postavi set učionice! Sudjeluju i današnja sjećanja! Imamo puno posla!
Riley je odbacila najbolju prijateljicu, imala grozan dan u školi i prestala igrati hokej.
Pisci su napisali vrhunski scenarij!
Samo zato što su Sreća i Tuga nestale, ja moram paziti na snove.
Kako ćemo je probuditi? -Probudi se nekad kad ima noćnu moru.
Mogli bismo je preplašiti. -Preplašiti? Ne. Već je dosta toga propatila.
Učinit ćemo je toliko sretnom da će se probuditi od ushićenja.
Razumijete? -To se još nikad nije dogodilo.
Riley voli pse. Stavi ovo. -Mislim da to neće upaliti.
Bing Bong? -Da? -Čuvaj ovo kao oči svoje. -Razumijem.
Stavi filter za iskrivljenje stvarnosti. Odlično. Zapamtite, glumite za kameru.
Riley je kamera!
Šminko, makni se odatle. Idemo uživo za 5, 4, 3...
Pozdrav, razredu. Prije današnjeg nenajavljenog testa...
Čovječe, kakva grozna glumica. -...koji će biti 90% konačne ocjene,
Želim vam predstaviti novu učenicu. Riley.
Možeš li ustati i predstaviti se. -Kamera?
Zovem se Riley Andersen. Iz Minnesote sam i sad sam preselila ovdje.
Vidi! Zubi joj ispadaju!
Grozno. -Odvratno!
Zubi ispadaju. Da. Naviknuo sam na to. Da pogodim. Nemamo ni hlača na sebi.
Hej, gledajte. Nije obukla hlače! -Pogodak!
Mislim da ovo sa srećom neće upaliti. Ali ako je preplašimo...
Samo radite ono što i ja. Idemo.
Vuf! Vuf! Vuf! -Što je to? -Što se događa?
Sad ti! Hajde! -Hej, zabava.
Vuf! Vuf! Vuf! -Ovo ne djeluje.
Tugo, što radiš? Vrati se!
To je samo san. To je samo san.
Žele je probuditi. Zovi osiguranje!
Riley, ja sam! Prijatelj koji se voli igrati s tobom? -Bing Bong?
Tugo, upropastit ćeš san! Uplašit će se! -Vidi! Djeluje!
Oni nisu dio ovog sna. Uhvatite ih! -Stanite!
Okreni kameru!
Odlučite se za jednu radnju!
Oprezno! -Miruj! -Ne možete ovako! Znam ljude iz Stožera.
Ne, ne. Ne, ne!
Odoše nam jezgrene uspomene!
Ne mogu unutra! Bojim se mraka! Molim vas!
Dođi.
Kakvo je ovo mjesto? -To je podsvijest. Tamo idu problematični.
Kapa mi je malo labava. -Kako ćemo ući?
Daj da vidim. -To je moja kapa? Ili tvoja? -Da, moja je. -Jesi siguran? Pogledaj etiketu.
Piše moja kapa. -To piše? -Da. -To sam ja napisao na svoju.
O čemu ti to? -To je moja kapa. -Dobro, ali moj je rukopis.
Vas dvije! -Uhvatili ste nas! -Vraćajte se unutra! Nema bježanja!
Ne sviđa mi se ovdje. Ovdje su Rileyni najveći strahovi. -Brokula.
Stepenice za podrum.
Bakin usisavač!
U redu. Dođi.
Daj hodaj tiše? -Pokušavam. -Što je ovo? Omoti od bombona?
Bing Bong! -Srećo? -Tu si.
To je Jangles. -Tko je slavljenica?
Imaš li jezgrene uspomene? -Da. On je htio samo slatkiše!
Bjež'mo odavde! Idemo do vlaka! -Čekaj! Vlak ne vozi. Moramo probuditi Riley.
Ali kako?
Joj, ne!
Tugo, jesi čula za onu zabavu? -Da, Srećo. Rođendansku, zar ne?
Spomenule ste rođendansku zabavu? -Bit će torta, darovi, igre, baloni...
Rođendan! -Slijedi nas!
Nema ništa bolje nego kad te noćna mora probudi, zar ne?
Dobro, ali ovo je moj rukopis. -Nije. Moj je. Ja sam to napisao.
Tko je naša slavljenica?
Hajde, idemo!
Uspjeli smo!
Pogodite tko putuje u Stožer! -Mi!
Što se događa? -Opet je to učinio!
Bili smo goli u školi i bio je pas. Pas se raspolovio, a onda sam vidio Bing Bonga!
Idiote! To je bio san! Ovo je smiješno! Više se ne možemo ni dobro naspavati.
Vrijeme je za akciju. Glupi mama i tata.
Da nas nisu preselili, ovo se ne bi događalo. Tko je sa mnom?
Ne. -Učinimo to.
Prihvatila je. Sad nema povratka. -Kako ćemo onda doći do Minnesote?
A da unajmimo slona? -Lijepa ideja. -Idemo autobusom, glupane!
Autobus ide sutra. Savršeno! -Odakle nam novac za kartu?
Iz mamine torbice. -Ne bi valjda. -Bih. Gdje ono stoji?
TripleDent gum... -Ne!
Negdje je dolje. Mama i tata su nas uvalili u ovo, sad neka plate.
Što kažete? Nije li ovo lijepo? Odavde se sve vidi.
Eno indukcijski razum. Tamo je Déja Vu.
Ondje je obrada jezika. Tamo je Déja Vu.
Ono je kritičko razmišljanje. Tamo je Déja Vu.
Pogledajte ovo. Uspomene!
Bila ti je dobra ideja preplašiti Riley da se probudi.
Nisi ti toliko loša. -Zbilja? -Dobar posao.
Jedva čekam da vratimo staru Riley.
Čim stignemo, sve ću ovo popraviti. -Je li ovo Riley? Jako je narasla. Neće stati u moju raketu.
Kako ćemo doći do Mjeseca? -To je ono kod zavojitog drveta.
Došla je cijela ekipa s hokeja i mama i tata su navijali.
Pogledaj je samo. Smije se i zabavlja.
Obožavam ovu. -I ja. -Super. Polako shvaćaš.
Da. Taj dan je ekipa izgubila utakmicu u doigravanju.
Riley je promašila udarac za pobjedu. Grozno se osjećala i htjela je odustati.
Oprosti. Opet sam bila tužna.
Znaš što? Poradit ćemo na tome kad se vratimo. -Dobro.
Ne razumijem. Zašto je kombi s našim stvarima uopće otišao u Teksas.
Više mušterija?
Obećali ste nam dostavu do petoga?
Oprostite, možete li to malo požuriti?
Otok poštenja?
Pazite!
Držite se!
Požurite! Hajde! Ovdje!
To nam je bio put kući.
Izgubili smo još jedan Otok? Što se događa?
Niste čuli? Riley bježi. -Što?
Čekajte malo, ekipa. Zbilja ćemo ovo učiniti. Ovo je ozbiljna stvar.
Gledaj. Nemamo jezgrene uspomene. Želiš da Riley bude sretna?
Idemo u Minnesotu napraviti još.
Srećo, ako požurimo, možemo je zaustaviti.
Preko Otoka obitelji. Idemo!
Srećo! Previše je opasno! Nećemo stići na vrijeme.
To je jedini način!
Cijev za uspomene!
Možemo otići njom.
Ugodan dan, ljubavi. -Vidimo se nakon škole, majmunčiću.
Volimo te!
Trčite!
Tugo, čekaj! Povrijedit ćeš Riley!
Joj, opet sam to učinila! -Ako uđeš, pretvorit ćeš ove uspomene u tugu.
Oprosti. Riley mora biti sretna. -Srećo?
Srećo!
Srećo?
Srećo!
Srećo, što radiš? Prestani.
Zar ne shvaćaš? Zapeli smo ovdje dolje. Zaboravljeni smo.
Igrali smo se lovice i tako toga.
Sada je sve drukčije.
Otkad smo preselili.
Sjećaš se kako bi isplazila jezik dok boja?
Mogla sam slušati njene priče cijeli dan.
Samo sam htjela da Riley bude sretna.
A sad...
Tada je ekipa izgubila utakmicu u doigravanju.
Riley je promašila priliku za pobjedu. Grozno se osjećala.
Željela je odustati.
Tuga.
Mama i tata... Ekipa...
Došli su pomoći zbog Tuge.
Moramo se vratiti gore. -Srećo, zapeli smo ovdje.
Kao da smo na drugom planetu.
Drugom planetu.
Upadaj.
Hajde!
Idemo još jednom. Imam dobar osjećaj da će uspjeti.
Glasnije! Pjevaj glasnije!
Uspjet ćemo!
Bing Bong! Uspjeli smo!
Bing Bong? Bing Bong! -Uspjela si!
Idi spasiti Riley!
Odvedi je na Mjesec u moje ime. Dobro?
Pokušat ću, Bing Bong.
Obećavam.
Kod kuće smo!
Nazvat ću je na mobitel.
Ovo je grozno. Jel' to netko hoda prema nama? Da. pređimo ulicu.
Mama zove. Prokužila nas je! -Što ćemo? -Gdje mi je vrećica?
Riley treba nove uspomene. Nastavljamo.
Tugo!
Tugo! Tugo? Gdje si?
Dobro. Da sam ja Tuga, kamo bih otišla?
Sve je grozno. Noge mi ne funkcioniraju i moraš me vući dok ja diram sve...
Joj, ne! Opet mama zove! Što da učinimo?
Ovo je ludorija. Ona ne bi trebala pobjeći. -Izbacimo joj tu zamisao iz glave.
Tugo?
Tugo! -Srećo?
Tugo, čekaj! -Pusti me! Riley je puno bolje bez mene!
Vrati se!
U redu. Kažete da vam je slon otpuhao muža. Je li još netko bio s njim?
Da. Ona. -Hej, vraćaj se ovamo!
Zaboravi, Jake. Ovo je Grad oblaka.
Što? Tugo! -Ja samo sve pokvarim!
Tugo, čekaj! Moramo se vratiti u...
Zapelo je! -Super. -Kako to misliš? -Što ćemo sad?
Joj, ne! Što je ovo?
Kako ćemo ovo zaustaviti? -Znam! Neka se osjeća preplašeno i predomislit će se.
Odlično. -Znam. Učini to! -Ništa ne radi. Zašto?
Pusti mene. -Super. Ti si to pokvario! -Nisam. Ne diraj to.
Ne možemo promjeniti Riley. -Što učinismo?
Hej, pogledaj me! Jesi li zbilja mislio ono što si rekao nedavno? -Umro bih za Riley!
Dobro. Dokaži to.
Umro bih za Riley!
Dosta mi je! Odustajem!
Ovo je ludo. Srećo, budi samouvjerena.
Uvjerena sam da je ovo ludo!
Sad! -Za Riley!
Srećo? -Drž' se! -Da je barem Sreća ovdje!
To je Sreća!
Maknite se! -Umalo. -Što bi ti učinila, pametnjakovićko?
Rekla bih ti, ali si preglup da bi razumio. -Što?
Naravno da je tvoj mali mozak zbunjen. Morat ću to maksimalno pojednostaviti.
Oprosti što ne govorim jezik idiota, ali pokušat ću!
Hvala nebesima da si se vratila! -Stanje je stvarno grozno.
Srećo, moraš ovo popraviti! -Tugo, sve ovisi o tebi!
O meni? -Ovisi o Tugi? -Ne mogu, Srećo.
Možeš. Riley te treba.
Dobro.
Stanite! Želim izići!
U redu. Hvala. Hoćemo. Učiteljica je nije vidjela u školi cijeli dan.
Što? -Što je imala na sebi zadnji put? -Ne mogu vjerovati.
Riley, tu si! -Hvala Bogu! -Bili smo zabrinuti za tebe. Gdje si bila tako kasno?
Što je bilo, dušo? Je li sve u redu?
Znam da ne želite, ali... Nedostaje mi naša stara kuća.
Nedostaje mi Minnesota.
Želite da budem sretna, ali ja želim svoje stare prijatelje i ekipu.
Želim ići kući.
Nemojte se ljutiti, molim vas. -Ljubavi. -Ne ljutimo se.
Znaš što? I meni nedostaje Minnesota.
Nedostaje mi šuma gdje smo šetali. -Meni nedostaje dvorište u kojem smo se igrali.
Nedostaje mi jezero gdje smo klizali.
Dođi.
Sviđa mi se ovaj novi pogled. -Otok prijateljstva se proširio.
Drago mi je da je konačno otvoren dio za prijateljsku svađu.
Meni se sviđa Otok vampira tragične ljubavi. -Otok mode. Da niste pisnuli.
Otok bendova? Nadam se da je to samo faza. -Recite što hoćete. Ja mislim da je prekrasno.
Evo ga. Nova konzola je spremna.
Nova verzija. -Ček', jesam to ja? -Ekipa, što je pubertet?
Ne znam. Vjerojatno ništa važno.
Dobio sam cijelu zbirku psovki! Ova nova konzola je... -Oprosti, opet ja...
Kod klizališta smo.
Kad izađeš na led, budi agresivna! -Znam, tata. -Ali ne previše.
Ne morate dolaziti na svaku utakmicu. -Šališ se? Neću ni jednu propustiti. Naprijed Foghorns!
Naprijed Riley! Foghornsi su najbolji! -Dobro, moram ići!
Vole nas. -Mama i tata su zbilja cool.
Pa naravno da jesu. Ali ne smijemo im to pokazati.
Svidjela joj se boja na licu! -Rekao sam ti da je to dobra ideja.
Za svaki slučaj.
Oprosti.
Cura! Cura! Cura!
Dobro. Bok.
Naprijed, Riley! -Možeš ti ovo!
Spremna? -Da. -Dobro. Zaigrajmo hokej!
Njušim hranu. -Čovjek je ima. -Po nju.
Gnjev, preuzmi. -Daj nam puck smotana!
Lijevo! Lijevo. -Probajmo se ne preznojiti ovaj put.
Mama i tata gledaju kako loše igramo. -Ne zadugo!
Kroz puno toga smo prošli u zadnje vrijeme, ali i dalje volimo svoju curu.
Ima dobre nove prijatelje, novu kuću. Stvari ne mogu biti bolje.
Riley sada ima 12 godina. Što još može poći po zlu?
Koje godine je San Francisco osnovan? Zna li netko? Jordan?
Dokad ću ovako? -5 mjeseci, 2 tjedna i 4 dana do ljetnih praznika.
I onda odosmo na Bahame, znate već s kime!
Mačkice, dođi sa mnom letjeti.
Ugodan dan.
Zašto smo ljuti? -Pojma nemam. Na što god se Troy ljuti.
A zašto se Troy ljuti? -Pojma nemam.
Znam. Skroz. -Mi smo velika prevara! Mislite da se primjeti? -Naravno da ne. Imamo sjenilo!
Naporno je biti cool.
Tko je naša slavljenica? Hej!
Šest godina dramske škole za ovo? -Mičite se!
Što radite? -Pokrenite se! -Dobro. Ovo je ok. U redu.
Samo moramo zamisliti naše sretno mjesto.
TripleDent gum osmijeh vam daje... -Ne! Ne ovo opet!
Preuzeto sa www.titlovi.com