A fost odată ca niciodată o prinţesă frumoasă.
Dar avea asupra ei un blestem înfricoşător,
care ar fi putut fi dezlegat doar de prima sărutare a dragostei.
Era închisă într-un castel
păzit de un balaur groaznic care arunca flăcări pe gură.
Mulţi cavaleri curajoşi încercaseră s-o salveze din închisoare,
dar nu reuşise niciunul.
Şi ea aşteptase, păzită de balaur,
în camera cea mai de sus, din turnul cel mai înalt,
pe sortitul ei şi întâiul sărut."
Ca şi cum asta se întâmplă vreodată. Ce de...
FERIŢI-VĂ DE CĂPCĂUN.
URMĂRIŢI: CĂPCĂUNI - RECOMPENSĂ -
PĂZIŢI-VĂ.
- Crezi că-i acolo ? - Bine. Să-l prindem !
Staţi. Ştiţi ce vă poate face arătarea aia ?
Vă va măcina oasele să-şi plămădească pâine.
De fapt, asta ar face un uriaş. Căpcăunii sunt şi mai răi.
Şi-ar face un costum din pielea voastră proaspăt jupuită.
V-ar tăia ficatul feliuţe. V-ar stoarce sucul ochilor !
- Este foarte bun cu pâine prăjită. - Înapoi, bestie ! Înapoi ! Te previn !
Bine.
Aici e partea aceea unde voi fugiţi.
Şi staţi departe !
DATE ÎN URMĂRIRE: FĂPTURI DIN BASME
Ăsta e plin. Duceţi-l !
- Mişcaţi-vă. - Haide ! Scoală-te ! Următorul !
Dă-mi mie aia ! S-a zis cu zburatul.
20 de arginţi pentru vrăjitoare. Următorul !
- Ridică-te. Haide. - Doar 20 de arginţi amărâţi.
Staţi jos acolo ! Linişte !
Cuşca asta e prea mică.
Să nu mă predai. Nu voi mai fi încăpăţânat ! Mai dă-mi o şansă !
- Taci din gură ! - Următorul.
- Ce ai acolo ? - Această păpuşă mică din lemn.
Nu sunt păpuşă, ci un băiat adevărat.
Cinci şilingi pentru băiatul posedat. Luaţi-l.
- Nu-i lăsa să facă asta ! - Următorul. Tu ce ai ?
Am un măgar care vorbeşte.
Bine. Face 10 şilingi dacă poţi dovedi.
Haide, micuţule.
- Ei bine ? - E doar puţin nervos.
Este foarte guraliv. Vorbeşte, nărodule.
- Am auzit destul. Gărzi ! - Nu, vorbeşte ! Chiar vorbeşte.
Pot vorbi. Îmi place să vorbesc.
Sunt cel mai vorbăreţ lucru pe care l-aţi văzut vreodată.
- Luaţi-o din ochii mei. - Nu, nu ! Mă jur ! Poate vorbi !
- Pot zbura ! - Poate zbura !
- Poate vorbi ! - Aşa este, prostule !
Sunt un măgar zburător şi vorbitor.
Veţi fi văzut poate o casă zburând, poate chiar o super muscă,
dar pun pariu că n-aţi văzut niciodată măgar zburând.
Prindeţi-l !
După el ! Ne scapă !
Prinde-l ! Pe aici ! Întoarce-te !
Tu de colo ! Căpcăunule ! Din porunca Lordului Farquaad,
sunt împuternicit să vă arestez pe amândoi
şi să vă mut într-o zonă specială unde să vă stabiliţi.
Adevărat ? Tu şi cu care armată ?
Pot să-ţi spun ceva ?
- Ai fost grozav adineauri. - Incredibil !
Cu... mine vorbeşti ?
Da. Pot să-ţi spun că ai fost grozav ? Gărzile alea !
Se credeau mari.
Se călcau unii pe alţii ! M-am bucurat să văd asta.
- E grozav. Într-adevăr. - E bine să fii liber.
De ce nu te duci să-ţi sărbătoreşti libertatea cu prietenii tăi ?
N-am niciun prieten. Şi nu mă duc acolo singur.
Stai ! Am o idee grozavă ! Voi sta lângă tine !
Tu, o maşină de luptă, rea şi verde. Vom speria de moarte pe oricine !
Ce spaimă am tras. Dacă asta nu ţine, va reuşi respiraţia ta.
Trebuie să iei nişte Tic Tac, că-ţi pute respiraţia !
Aproape că mi-ai ars părul din nas, ca...
... coacăzele fermentate. Mi-au produs nişte gaze în ziua aia...
- De ce mă urmăreşti ? - Am să-ţi spun de ce.
¶ Fiindcă sunt singur. Nu mai e nimeni aici afară de mine.
¶ Nu mai am nicio problemă Nu mai râde nimeni de mine
¶ Dar trebuie să ai prieteni... ¶
Nu mai cânta ! Nu-i de mirare că nu ai niciun prieten.
Numai un prieten adevărat ar fi atât de cinstit !
Ascultă, măgăruşule. Uită-te la mine, cum sunt eu ?
- Foarte înalt ? - Nu ! Sunt un căpcăun.
Ştii, luaţi torţele şi furcile ! Nu ţi-e frică ?
Nu.
- Adevărat ? - Adevărat, adevărat.
- Îmi placi. Cum te cheamă ? - Shrek.
Shrek ? Ştii ce-mi place la tine, Shrek ?
Acel "Nu-mi pasă ce crede cineva despre mine".
Îmi place asta, respect asta, Shrek. Eşti cum trebuie.
Ia te uită ! Cine ar vrea să locuiască într-un loc ca ăsta ?
Aia e casa mea.
Ce drăguţă este ! Chiar frumoasă. Te pricepi la decoraţiuni.
E uluitor ce ai putut să faci cu un buget modest.
Îmi place bolovanul ăla. E un bolovan drăguţ.
STAŢI DEPARTE PĂZIŢI-VĂ: CĂPCĂUN
- Nu prea eşti ospitalier. - Îmi place singurătatea.
Ăsta este încă un lucru pe care îl avem în comun.
Nu-mi place când în faţa ta e cineva care
nu mai pleacă, apare tăcerea aia jenantă.
- Pot să stau cu tine ? - Ce ?
- Pot să stau cu tine, te rog ? - Desigur !
- Da ? - Nu.
Nu vreau să mă întorc înapoi !
Nu ştii cum este să fii o persoană neobişnuită. Sau poate că ştii.
De asta trebuie să stăm împreună. Lasă-mă să stau ! Te rog !
- Bine ! Bine ! Dar numai o noapte. - Mulţumesc !
O să ne distrăm ! Putem sta treji până târziu, spunându-ne poveşti,
iar dimineaţa eu am să fac prăjiturele.
- Eu unde o să dorm ? - Afară !
Mişto. Eu nu te cunosc şi tu nu mă cunoşti pe mine,
aşa că afară cred că e cel mai bine.
Iaca mă duc.
Noapte bună.
Îmi place afară. Eu sunt măgar, m-am născut afară.
Stând singur afară, cred. Singur, afară.
Sunt singur singurel, nu e nimeni alături de mine.
- Nu ţi-am spus să stai afară ? - Sunt afară.
Nu e nici pe departe ca la fermă, dar nu avem de ales, nu ?
Nu-i ca acasă, dar merge.
Ce pat drăguţ.
- Te-am prins. - Am găsit nişte brânză.
Ce chestie oribilă !
- Tu eşti, Gorder ? - De unde ştii ?
Destul ! Ce cauţi la mine în casă ?
Nu, nu ! Daţi gagica asta moartă jos de pe masă.
Dar patul e deja ocupat !
Ce ?
Eu trăiesc într-o mlaştină. Pun afişe. Sunt un căpcăun rău !
Ce trebuie să fac ca să am puţină singurătate ?
Nu... Nu !
- Ce ? - Termină. Nu mă împinge.
Ce cauţi în mlaştina mea ?
Bine, plecaţi de aici. Hai, mişcaţi-vă ! Să mergem !
- Repede. Haideţi ! - Nu, nu ! Nu acolo. Nu acolo.
Nu te uita la mine. Nu i-am invitat eu.
- La naiba, nu ne-a invitat nimeni. - Ce ?
- Am fost forţaţi să venim aici. - De cine ?
Lord Farquaad. A tunat und a fulgerat und a semnat o hotărâre.
Cine ştie unde se află Farquaad ăsta ?
Eu. Ştiu unde este.
Mai ştie altcineva unde îl pot găsi ?
- Nimeni ? - Eu !
- Nimeni ? - Alege-mă pe mine !
- Ştiu ! Ştiu ! Eu, eu ! Bine, în regulă.
Atenţie, toate făpturile de basm.
Nu vă faceţi confortabili. Primirea voastră e oficial expirată.
De fapt, mă duc chiar acum să-l văd pe acest Farquaad
şi să vă scot de pe pământul meu, să vă duceţi de unde aţi venit !
- Tu ! Vii cu mine. Asta voiam să aud.
Shrek şi măgarul, doi prieteni, într-o aventură. Îmi place !
¶ Din nou la drum... ¶ Cântă cu mine, Shrek.
¶ Abia aştept să fim din nou la drum... ¶
Ce ţi-am spus eu despre cântat ?
- Pot să fluier ? Să murmur ? - Bine, murmură.
Destul. E gata să vorbească.
Fugi, fugi, cât piciorul te duce.
Nu mă poţi prinde, sunt omul de turtă dulce !
- Eşti un monstru. - Nu eu sunt monstrul, tu eşti.
Tu şi gloata aia de făpturi, care-mi otrăviţi lumea mea perfectă.
- Spune-mi ! Unde sunt ceilalţi ? - Mănâncă-mă !
Am încercat să fiu corect cu voi, creaturilor.
Acum, răbdarea mea a ajuns la capăt ! Spuneţi-mi, sau voi...
- Nu, nu năsturaşii mei de acadea ! - Cine-i ascunde ?
Bine, îţi voi spune eu. Îl ştii pe Omul Brioşă ?
- Omul Brioşă ? - Omul Brioşă.
Da, îl ştiu pe Omul Brioşă, care locuieşte pe Drury Lane ?
Ea e măritată cu Omul Brioşă.
- Omul Brioşă ? - Omul Brioşă !
E măritată cu Omul Brioşă.
Domnule, l-am găsit.
Atunci ce mai aşteptaţi ? Aduceţi-l aici.
- Oglindă oglinjoară... - Să nu-i spui nimic ! Nu !
Bună seara.
Oglindă oglinjoară, nu este acesta cel mai perfect regat dintre toate ?
- Tehnic, tu nu eşti rege. - Thelonius.
- Ce spuneai ? - Adică nu eşti încă rege.
Dar ai putea deveni. Trebuie să te însori cu o prinţesă.
Zi mai departe.
Stai jos şi relaxează-te, lordul meu,
căci a sosit vremea să le întâlneşti pe frumoasele de măritat.
Şi iată-le !
Numărul unu este o izolată, cu mintea dusă, dintr-un regat îndepărtat.
Îi plac sushi şi băile fierbinţi.
Pasiunea ei e să facă curăţenie pentru surorile ei cele rele.
Salutaţi-o pe Cenuşăreasa !
Numărul doi este o fată care poartă capă, dintr-o lume a fanteziei.
Trăieşte cu 7 bărbaţi, dar nu e o femeie uşoară.
Sărută-i buzele îngheţate şi vei afla ce pasionată este.
Haide, aplaud-o pe Albă ca Zăpada !
Şi ultima, dar nu cea din urmă,
o roşcată dintr-un castel păzit de balaur, înconjurat de lavă fierbinte !
Dar să nu te laşi păgubaş.
E ca un pistol încărcat şi îi place să bea pina colada.
Trebuie s-o salvezi pe prinţesa Fiona !
Pe cine vei alege, pe numărul unu,
numărul doi sau numărul trei ?
- Doi ! Trei ! - Trei !
- Doi ! - Trei ? Unu ? Trei ?
- Alege numărul trei, stăpâne ! - Bine, numărul trei !
Lord Farquaad, ai ales-o pe Prinţesa Fiona.
Prinţesa Fiona. E perfectă.
Trebuie doar să găsesc pe cineva care poate...
Mai e ceva care are loc noaptea ...
- Asta rezolv eu. - Dar numai după asfinţit...
Linişte ! O voi face pe această prinţesă Fiona regina mea
iar DuLoc va avea în sfârşit un rege perfect !
Căpitane, adună-ţi cei mai buni oameni. Va fi un turnir.
AI PARCAT LA LANCELOT
E ăla de acolo. Acolo e DuLoc. Ţi-am spus că o să-l găsesc.
Iar ăla trebuie să fie castelul Lordului Farquaad.
Acolo este.
Crezi că încearcă să compenseze ceva ?
Aşteaptă ! Aşteaptă, Shrek.
Grăbeşte-te, dragă. Am întârziat.
Hei, tu !
Stai puţin. Uite, n-am să te mănânc. Eu doar...
E linişte.
Prea linişte.
- Unde sunt cu toţii ? - Uită-te la asta !
INFORMAŢII - TRAGE
¶ Bun venit la DuLoc Un oraş perfect
¶ Avem aici reguli Vi le spunem drept
¶ De veţi fi smeriţi, Va fi totul bine, veţi fi fericiţi.
¶ DuLoc este locul fără de cusur
¶ Nu călcaţi pe iarbă, lustruiţi pantofii, ştergeţi-vă la gură
¶ DuLoc este, DuLoc este
¶ DuLoc este locul fără de cusur ¶
BUN VENIT LA DULOC
- Să mai tragem o dată ! - Nu, nu !
Bravi cavaleri, sunteţi cei mai buni şi mai deştepţi din tot ţinutul.
Unul dintre voi va demonstra...
- O să mănânci bătaie la fund. - Scuze.
Acel campion va avea onoarea, nu, nu, privilegiul
să meargă şi s-o salveze pe frumoasa prinţesă Fiona
de sub paza straşnică a balaurului.
Dacă, din oarecare motiv, câştigătorul nu reuşeşte,
deţinătorul locului al 2-lea îi va lua locul
şi aşa mai departe. Unii s-ar putea să muriţi,
dar doresc să fac acest sacrificiu.
Aplauze
Să înceapă turnirul !
Ce-i asta ?
- E hidos ! - Nu e prea amabil.
- E doar un măgar. - Aşa e.
Cavaleri, schimbăm planul !
Cel care va ucide căpcăunul va fi numit campion ! Pe el !
- Prindeţi-l ! - Haide, staţi puţin !
Înainte ! Prindeţi-l !
N-am putea rezolva asta la o halbă de bere ?
- Omorâţi bestia ! - Nu ? Bine, atunci.
Haideţi !
Pasează la mine !
Scaunul, arde-l cu scaunul !
Bine !
Mulţumesc mult ! Mai stau până joi. Să gustaţi viţelul !
- Să dau ordinul, domnule ? - Nu, am o idee mai bună.
Oameni din DuLoc, vă prezint pe campionul nostru !
- Ce ? - Felicitări, căpcăunule.
Ai câştigat onoarea de a te îmbarca în marea şi nobila expediţie.
Expediţie ? Sunt deja într-o expediţie, să-mi iau mlaştina înapoi.
- Mlaştina ta ? - Da, mlaştina mea !
Unde ai exilat făpturile alea !
Adevărat. Bine, căpcăunule, îţi propun un târg.
Du-te în această expediţie şi îţi voi înapoia mlaştina.
Aşa cum a fost ?
Până la ultima ciupercă otrăvitoare acoperită de mucilagiu.
- Şi ocupanţii ilegali ? - Sunt ca şi plecaţi.
Ce fel de expediţie ?
Vei merge şi vei lupta cu un balaur şi vei salva o prinţesă,
ca să-ţi recapeţi mlaştina, pe care Farquaad a umplut-o cu ciudaţi ?
Poate că e adevărat că măgarii n-ar trebui să vorbească.
De ce nu-l sperii pe Farquaad cu trucurile de căpcăun ?
Să-i ataci fortăreaţa,
să-i macini oasele să faci făină, toată recuzita de căpcăun.
Poate că puteam să decapitez un sat întreg
şi să le pun capetele în ţeapă,
să iau un cuţit, să le tai splina şi să le beau sângele.
- Îţi sună bine asta ? - Nu, nu prea, nu.
Dacă vrei să ştii, căpcăunii sunt altfel decât îţi închipui tu.
- Exemplu. - Exemplu ? Bine...
Căpcăunii sunt ca cepele.
- Put ? Te fac să plângi ? - Nu !
Îi pui afară la soare şi se fac maro ?
Nu ! Straturi ! Cepele au straturi.
Căpcăunii au straturi ! Cepele au straturi.
Înţelegi ? Amândoi avem straturi.
Amândoi aveţi straturi. Ştii, ceapa nu place la toată lumea.
- Prăjiturile plac tuturor ! - Nu-mi pasă ce place tuturor.
Căpcăunii nu sunt ca prăjiturile.
Ştii altceva ce place tuturor ? Parfeurile.
Ai auzit vreodată pe cineva spunând "Nu, nu-mi plac parfeurile" ?
Nu ! Bestie mică, proastă, şi enervantă !
Căpcăunii sunt ca cepele ! Şi gata. La revedere. Pe mai târziu.
S-ar putea ca parfeurile să fie cel mai delicios lucru de pe glob.
Cred că preferam să murmuri.
Ai un şerveţel ? Fac ceva.
Numai cuvântul parfe mă face să salivez.
Shrek ! Tu ai făcut asta ?
Trebuie să previi pe cineva înainte să tragi una.
Crede-mă, măgarule, dacă eram eu, acum erai mort.
- Este sulf. Suntem aproape. - Da, sulf.
Nu-mi spune mie că e sulf. Eu ştiu ce adulmec.
Nu vine din nicio rocă.
Sigur, e destul de mare, dar uită-te la amplasare.
Shrek ? Îţi aminteşti când ai spus că căpcăunii au straturi ?
Trebuie să-ţi fac o mică mărturisire.
Măgarii nu au straturi. Noi ne ascundem teama pe mânecă.
- Stai puţin ! Măgarii nu au mâneci. - Ştii ce vreau să spun.
Să nu-mi spui că ţi-e frică de înălţime.
Nu mă simt în apele mele pe poduri şubrede, deasupra unui lac de lavă !
Haide, măgarule. Sunt aici lângă tine. Te sprijin emoţional.
Vom înfrunta chestia asta împreună, pas cu pas.
- Adevărat ? Adevărat, adevărat.
- Asta mă face să mă simt mai bine. - Continuă să mergi.
- Şi nu te uita în jos. - Nu te uita în jos. Nu te uita în jos.
Nu te uita în jos. Continuă să mergi. Nu privi în jos.
Shrek ! Mă uit în jos ! Nu pot să fac asta ! Lasă-mă să mă întorc !
- Eşti deja la jumătatea drumului ! - Ştiu că jumătatea aia e sigură !
Bine. N-am timp de asta. Du-te înapoi.
Shrek ! Aşteaptă !
- Să facem un dans, da ? - Să nu faci asta !
- Îmi pare rău. Să nu fac ce ? Asta ? - Da, aia !
- Da ? Da, adică s-o fac. Bine. - Nu, Shrek !
- Nu ! Încetează ! - Ai zis s-o fac, o fac ! O fac.
O să mor. O să mor. Shrek, o să mor.
De-ajuns, măgarule. De-ajuns.
Mişto.
Unde-i pacostea care respiră flăcări ?
Înăuntru, ne aşteaptă s-o salvăm.
Mă refeream la balaur, Shrek.
- Ţi-e frică ? - Nu, dar...
Bine. Nici mie.
Nu e nicio nenorocire să-ţi fie frică.
Frica e un răspuns firesc la o situaţie necunoscută.
O situaţie periculoasă necunoscută. Cu un balaur care scuipă flăcări,
nu înseamnă că eşti laş dacă ţi-e frică.
În mod sigur nu sunt laş. Ştiu asta.
Măgarule, 3 cuvinte, da ?
Taci... din... gură. Du-te şi vezi dacă nu găseşti nişte scări.
Scări ? Credeam că o căutăm pe prinţesă.
Este sus pe scări, în cea mai de sus cameră, din cel mai înalt turn.
- De unde ştii că va fi acolo ? - Am citit într-o carte.
Mişto. Tu te ocupi de balaur. Eu mă ocup de scări.
Voi găsi scările alea. Le voi bate şi la fund.
De n-or să mai ştie încotro merg.
Voi lua măsuri drastice. Nu vă jucaţi cu mine. Eu sunt stăpânul scărilor.
Eu am stăpânit scări. De găsesc o treaptă, o calc în picioare.
Cel puţin ştim unde e prinţesa, dar unde e ...
Balaurul !
Măgarule, păzeşte !
Te-am prins !
Ce dinţi mari ai.
Adică, strălucitori. Probabil că auzi asta mereu,
dar cred că-i albeşti, că prea ai un zâmbet uluitor.
Oare simt o adiere de mentă proaspătă ?
Şi ştii ce ? Eşti o fată balaur !
Sigur ! Adică, desigur eşti o fată balaur.
Duhneşti a frumuseţe feminină.
Ce s-a întâmplat ? Ceva la ochi ?
Mi-ar place să mai stau, dar...
Sunt astmatic şi n-o să iasă bine dacă sufli colaci de fum.
- Trezeşte-te ! - Ce ?
Eşti prinţesa Fiona ?
Eu sunt. Aştept un cavaler curajos, care să mă salveze.
Ce drăguţ. Acum, hai să plecăm !
Dar aşteaptă, domnule cavaler. Aceasta e prima noastră întâlnire.
N-ar trebui să fie un moment frumos, romantic ?
- Da, îmi pare rău, domniţă. Nu e timp. - Ce facem ?
Ar trebui să mă smulgi de pe picioare,
să sărim pe fereastra aia direct pe armăsarul tău înaripat.
Ai avut suficient timp să plănuieşti asta, nu-i aşa ?
Dar trebuie să savurăm momentul ! Mi-ai putea recita o poezie romantică.
O baladă ? Un sonet !
- Un limerick ? Sau ceva ! - Nu cred.
Pot măcar cunoaşte numele salvatorului meu ?
Shrek.
Sir Shrek.
Te rog să primeşti această favoare ca pe un semn al recunoştinţei mele.
Mulţumesc !
- Nu răpui balaurul ? - E pe lista mea cu ce am de făcut. Hai !
Dar nu este bine !
Ar trebui să ataci, cu sabia scoasă, cum au făcut ceilalţi cavaleri.
- Înainte de a fi înghiţiţi de flăcări. - Nu asta contează.
Încotro te duci ? Ieşirea e pe acolo.
- Trebuie să-mi salvez pielea. - Ce fel de cavaler eşti tu ?
Unicat.
Mai încetişor. Încetişor, scumpo, te rog.
E bine să cunoşti pe cineva mai multă vreme.
Poţi să spui că sunt de modă veche.
Nu vreau să mă grăbesc într-o relaţie fizică.
Nu sunt pregătit emoţional pentru a-mi lua o obligaţie de aşa...
Mărime e cuvântul pe care-l caut.
Mărime. Ăsta este contact fizic nedorit. Ce faci ?
Să dăm înapoi şi să facem asta pe etape.
Ar trebui poate să ne cunoaştem întâi ca prieteni, sau prin corespondenţă.
Sunt mereu pe drum dar ador să primesc cărţi poştale...
Mi-ar place să mai stau, dar...
Nu face asta ! Este coada mea personală.
O s-o rupi ? Ce-o să faci cu asta ?
Acum ! Nu se poate. Nu ! Nu !
- Bună, prinţesă ! - Vorbeşte !
Da. Problema e cum să-l faci să tacă din gură.
Bine, voi doi, mergeţi spre ieşire !
Eu mă voi ocupa de balaur.
Ai reuşit ! M-ai salvat ! Eşti uluitor. Eşti...
Eşti minunat. Eşti...
Puţin neortodox, admit.
Dar fapta ta fu mare şi inima-ţi curată.
Îţi rămân datoare în veci.
Şi ce s-ar face un cavaler fără calul lui înaripat ?
Sper că ai auzit.
Mi-a zis un nobil cal înaripat. Mă crede înaripat !
Am câştigat bătălia. Poţi să-ţi scoţi coiful, bunule cavaler.
- De ce nu ? - Am părul ciufulit.
Te rog. Voiesc să privesc faţa salvatorului meu.
- Nu, nu, nu voi... eşti. - Dar cum mă vei săruta ?
Asta nu intră în sarcinile de serviciu. Poate e o recompensă.
Nu, este destinul. Trebuie să ştii povestea.
O prinţesă închisă într-un turn şi păzită de un balaur
e salvată de un cavaler curajos,
şi apoi îşi dau primul sărut din dragoste.
Cu Shrek ? Crezi... Stai. Crezi că Shrek e sortitul inimii tale ?
Da.
Crezi că Shrek e sortitul tău !
Ce-i aşa de amuzant ?
- Să spunem că nu sunt genul tău. - Ba da. Eşti salvatorul meu.
- Acum, scoate-ţi coiful. - Nu cred că-i o idee bună.
- Hai scoate-ţi coiful. - Nu.
- Scoate-l. Acum ! - Bine !
Încetişor. Cum porunciţi, Înălţime.
Eşti un căpcăun.
- Te aşteptai să fie Prinţul Fermecat ? - Da.
Nu. Totul e greşit. Tu nu trebuia să fii un căpcăun.
Prinţesă, m-a trimis să te salvez Lord Farquaad, e bine ?
- El vrea să se însoare cu tine. - Şi de ce nu m-a salvat el ?
E bună întrebarea. Să-l întrebi pe el asta, când ajungem.
Dar trebuie să fiu salvată de sortitul meu,
nu de un căpcăun şi animalul lui favorit.
- Nu mai sunt calul nobil înaripat. - Nu-mi faci sarcina mai uşoară.
Îmi pare rău, dar sarcinile tale nu mă privesc.
Poţi să-i spui lordului Farquaad că dacă vrea să mă salveze ca lumea,
îl voi aştepta chiar aici.
Eu nu sunt purtător de mesaje, da ? Eu fac livrări.
Să nu îndrăzneşti. Pune-mă jos !
- Vii, măgarule ? - Sunt chiar în spatele tău.
Pune-mă jos, sau vei suporta consecinţele !
Nu este demn ! Pune-mă jos !
Iată o întrebare.
O femeie care te sapă dar pe care tu n-o sapi.
Cum s-o pui jos încetişor fără să te frigi şi să fii mâncat ?
Spune-i doar că nu e iubita ta.
Oricine ştie ce se întâmplă când găseşti...
Cu cât mai curând ajungem la DuLoc, cu atât mai bine.
O să-ţi placă acolo. E frumos !
Dar mirele meu, Lord Farquaad ? Cum arată ?
Am să-ţi spun aşa, prinţesă.
Bărbaţi de statura lui Farquaad nu sunt mulţi.
Nu ştiu. Există unii care îl consideră mic.
Încetaţi. Încetaţi, amândoi.
Sunteţi invidioşi că nu v-aţi putut măsura niciodată cu Lord Farquaad.
Da, poate ai dreptate, prinţesă.
Dar te las pe tine să faci măsurătoarea, când îl vezi mâine.
Mâine ? Va dura aşa de mult ?
- N-am putea să facem o tabără ? - Nu, asta ar dura şi mai mult.
- Putem continua să mergem. - Dar sunt hoţi în pădure.
Pauză ! Camping începe să sune bine.
Haideţi. Eu sunt mai înfricoşător decât orice din această pădure.
Trebuie să găsesc un loc de popas !
- Aici. - Shrek, putem mai mult decât atât.
Nu cred că e potrivit pentru o prinţesă.
Este perfect. Are doar nevoie de câteva accesorii.
Accesorii de casă ? De care ?
O uşă ? Domnilor, vă doresc vouă noapte bună.
Să-ţi citesc o poveste la culcare ? Am spus noapte bună !
Shrek, ce faci ?
Eu doar... Ştii... Lasă ! Glumeam numai.
Iar acela este Throwback,
singurul căpcăun care a scuipat vreodată peste trei lanuri.
Aşa este. Da.
Îmi poţi prezice viitorul după aceste stele ?
Stelele nu prezic viitorul. Ele spun poveşti.
Priveşte, acolo e Pârţâitorul Puturos.
- Cred că ghiceşti de ce e faimos. - Inventezi toate astea.
Nu. Iată-l, şi iată-i pe vânători fugind de mirosul lui.
Alea sunt numai nişte puncte.
Uneori lucrurile sunt mai mult decât ceea ce par.
Las-o baltă.
Shrek, ce vom face după ce primim mlaştina noastră înapoi ?
- Mlaştina noastră ? - După ce am salvat prinţesa.
Noi ? Măgarule, nu există "noi". Nu există nicio "a noastră".
Sunt numai eu şi mlaştina mea.
Primul lucru, voi construi un zid de 10 picioare în jurul pământului meu.
Mă răneşti adânc. Mă răneşti adânc în acest moment.
Toată povestea asta cu zidul e doar o cale de a îndepărta pe cineva.
Nu, chiar aşa crezi ?
- Ascunzi ceva ? - Nu face nimic.
Asta e încă una dintre acele chestii cu ceapa, nu-i aşa ?
Nu, asta e una dintre acele chestii de genul "renunţă şi lasă-l în pace".
- De ce nu vrei să vorbim ? - Dar tu de ce vrei ?
- De ce te baricadezi ? - Nu mă baricadez.
- Ba da. - Te previn.
- Pe cine vrei să ţii departe ? - Pe toată lumea ! E bine ?
- Iată că ajungem undeva. - Pentru numele Sfântului Petru !
- Ce problemă ai cu lumea ? - Nu eu am problemă.
Lumea pare să aibă o problemă cu mine.
Oamenii mă privesc şi încep: "Ajutor ! Fugiţi !"
Un căpcăun mare şi urât !
Mă judecă înainte să mă cunoască. De aia mi-e mai bine singur.
Ştii ceva ? Când ne-am întâlnit,
eu nu m-am gândit că eşti un căpcăun mare, prost şi urât.
- Da, ştiu. - Ia zi, e vreun măgar acolo ?
Păi, e Boc, cel Mic şi Enervant.
Da, îl văd acum. Cel mare şi mai strălucitor. Ăla de colo ?
- Aia e luna. - Bine.
Arată-mi din nou.
Oglindă, oglinjoară, arată-mi-o. Arată-mi prinţesa.
Perfect.
Da, ştii, îmi place aşa. Haide, puişor. Am zis că-mi place.
- Măgarule, trezeşte-te. Trezeşte-te. - Ce ?
E dimineaţă. Cum preferi ouăle ?
- Bună dimineaţa, prinţesă ! - Ce e cu astea ?
Am pornit-o cu stângul ieri,
şi vreau să ne împăcăm. La urma urmei, voi m-aţi salvat.
Mulţumesc.
Ei bine, mâncaţi. Avem o zi întreagă înainte.
Ce ? E un compliment. Mai bine afară decât înăuntru, zic eu.
Nu aşa te porţi în faţa unei prinţese.
- Mulţumesc. - E tot atât de enervantă ca şi tine.
Ştii, nu eşti exact cum m-am aşteptat.
Poate că n-ar trebui să judeci oamenii până nu-i cunoşti.
La liberté !
Ce faci ?
Stai liniştită, ma chérie, eu sunt salvatorul tău !
Te salvez de bestia asta verde.
Asta-i prinţesa mea ! Caută-ţi alta !
Te rog, monstrule ! Nu vezi că am puţină treabă aici ?
Uite, amice, nu ştiu cine te crezi...
Desigur ! Ce nemanierat. Permite-mi să mă prezint.
Oameni fericiţi !
¶ Fur de la bogaţi şi dau la săraci.
¶ Ia şi el un comision. ¶ Dar nu sunt lacom.
¶ Salvez domniţe frumoase. Sunt mare.
¶ Ce individ ! Monsieur Hood ¶ Renunţă.
¶ Îmi place o luptă cinstită Şi o domniţă îndărătnică.
¶ Vrea să spună că îi place să fie... ¶ Plătit
¶ Când un căpcăun din crâng Apucă doamna de fund, e ceva rău
¶ Când frumoasa e cu bestia Turbez, zău.
¶ E turbat, e turbat rău
¶ Spada acum o voi lua S-o trec prin inima ta
¶ Priviţi-mă doar băieţi Voi începe a lupta ¶
- Ce m-a enervat ! - Tu...
Mergem ?
Imediat.
- Stai puţin. Unde ai învăţat asta ? - Ce ?
Aia ! Adineauri. A fost uluitor ! De unde ai învăţat asta ?
Când locuieşti singură, trebuie să înveţi lucrurile astea, în caz că...
- Ai o săgeată în fund ! - Ce ?
- Ai vrea să te uiţi ? - E numai vina mea.
- Îmi pare atât de rău. - Ce s-a întâmplat ?
- Shrek e rănit. - Shrek e rănit ? Shrek va muri.
- Măgarule, sunt bine. - Nu ! Sunt prea tânăr ca să mori !
Ţine picioarele ridicate. Tuşeşte !
- Ştie cineva metoda Heimlich ? - Linişteşte-te !
Dacă vrei să-l ajuţi, adu-mi o floare albastră cu ţepi roşii.
Floare albastră, ţepi roşii. Da, floare albastră, ţepi roşii.
Dacă vezi un tunel lung, ţine-te departe de lumină !
- Măgăruşule ! - Măgăruşule !
Bine. Floare albastră, ţepi roşii.
- La ce servesc florile ? - Ca să scăpăm de măgar.
- Stai liniştit şi ţi-o smulg. - Încetişor cu smulsul.
- Trebuie să iasă. - Nu, e subţire.
Acum, stai...
- E fără folos ! - Nu mişca.
- Pauză. - N-ai vrea...
Bine. Ce propui să facem ?
Floare albastră, ţepi roşii.
Ar fi mult mai uşor, dacă n-aş fi daltonist ! Floare albastră...
Stai, Shrek ! Sosesc !
Nu e bun !
Abia pot să-i zăresc vârful. Mai are un pic...
Nu s-a întâmplat nimic. Noi doar...
Uite, dacă voiaţi să fiţi singuri, trebuia doar să spuneţi.
Ei asta-i ! E ultimul lucru la care mă gândeam. Prinţesa doar...
Ce e asta ? Este... E sânge ?
Iată, prinţesă.
- Viitorul te aşteaptă. - Acolo e DuLoc ?
Da, Shrek crede că Farquaad încearcă să compenseze ceva,
ceea ce cred că înseamnă că are într-adevăr o...
- Mai bine să mergem. - Sigur, dar, Shrek !
Mă îngrijorează măgarul.
- Ce ? - Vreau să spun, uită-te la el.
- Nu arată prea bine. - Ce ? Sunt în formă !
Aşa spun toţi. Apoi, ştii te trezeşti pe spate...
- Mort. - Ea are dreptate. Arăţi groaznic.
- Vrei să stai jos ? - Pregătesc un ceai.
N-am vrut să spun dar am o durere ascuţită în gât
şi când întorc capul, vedeţi ?
- Cui îi este foame ? Pregătesc cina. - Eu aduc lemne de foc.
Unde te duci ? Vai, nu-mi simt degetele !
N-am niciun deget ! Cred că am nevoie de o îmbrăţişare.
Ce bine e. E foarte bine.
- Ce e asta ? - Şoareci de câmp. Rotiserie a-ntâia.
- Fără glumă. E delicios. - Sunt buni cu ghiveci.
Nu vreau să mă laud, dar fac un ghiveci cu şoareci bunicel.
Cred că voi cina puţin altfel mâine seară.
Poate vii să mă vizitezi în mlaştină cândva.
Voi găti pentru tine tot felul de chestii.
Supă de broască de mlaştină, ochi de peşte tartar, tot ce vrei.
Mi-ar place.
- Prinţesă ? - Da, Shrek ?
Eu... mă întreb. Ai vrea...
Ai vrea să mănânci asta ?
Nu e romantic ? Priveşte apusul ăla de soare.
- Apus ? Nu ! Adică, e foarte târziu. - Ce ?
Ia staţi puţin. Îmi dau seama ce se petrece aici.
Ţi-e frică de întuneric ?
Da ! Asta e ! Sunt îngrozită. Mai bine mă duc înăuntru.
Să nu te jenezi. Şi mie îmi era frică de întuneric.
Nu, stai ! Tot mi-e frică de întuneric.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Îmi dau seama ce se întâmplă aici. - Ce vrei să spui ?
Sunt animal şi am instincte.
Ştiu că voi doi vă placeţi.
Eşti nebun. Doar o duc lui Farquaad.
Trezeşte-te şi adulmecă feromonii ! Du-te şi spune-i ce simţi.
N-am ce să-i spun. Şi apoi, chiar dacă i-aş spune asta,
deşi, nu este deloc cazul,
- ea e o prinţesă iar eu sunt... - Un căpcăun ?
Da. Un căpcăun.
- Unde te duci ? - Să mai aduc lemne de foc.
Prinţesă ! Prinţesă Fiona ?
Prinţesă, unde eşti ?
E înfricoşător aici. N-am chef de glume.
- Nu, nu ! - Nu ! Ajutor !
Nu, e în regulă.
- Unde-i prinţesa ? - Eu sunt prinţesa.
- Sunt eu, în acest trup. - Dumnezeule ! Ai mâncat prinţesa !
Mă poţi auzi ? Fii atentă, continuă să respiri ! Te scot eu de acolo !
Shrek !
Taci ! Aceasta sunt eu.
Prinţeso ?
Ce-ai păţit ? Eşti... diferită.
- Sunt urâtă, da ? - Da !
Ai mâncat ceva ? Şoarecii ăia n-au fost o idee bună.
- Eu spun că eşti ceea ce mănânci. - Nu.
Aşa am fost dintotdeauna.
Ce ? Nu te-am văzut niciodată aşa.
Mi se întâmplă numai când apune soarele.
Noaptea într-un fel, ziua alt fel. Aşa trebuie să se întâmple
până când întâlnesc sortitul să mă sărute. Apoi capăt adevărata formă.
Ce frumos. Nu ştiam că scrii poezie.
E un blestem.
Când eram o fetiţă, m-a blestemat o vrăjitoare.
În fiecare noapte mă fac aşa. Acest animal oribil, urât !
Am fost pusă într-un turn să aştept ziua când mă va salva sortitul meu.
De aceea trebuie să mă mărit mâine cu Lord Farquaad
înainte de apus, ca să nu mă vadă... aşa.
Bine, calmează-te. Ştii, nu-i chiar aşa de rău.
Nu eşti chiar aşa urâtă. Nu pot să mint. Eşti urâtă.
Dar arăţi aşa numai noaptea. Shrek e urât non-stop.
Dar, Măgarule, eu sunt prinţesă,
şi nu aşa trebuie să arate o prinţesă.
Prinţesă, dar dacă nu te-ai mărita cu Farquaad ?
Trebuie. Numai sărutul sortitului meu poate rupe vraja.
Dar, eşti un fel de căpcăuniţă,
iar Shrek, ştii, aveţi multe în comun.
Prinţesă, eu... Ce mai faci, mai întâi ?
Bine ? Şi eu la fel. Sunt bine.
Am văzut floarea asta şi m-am gândit la tine, că e frumoasă şi...
Nu-mi prea place, dar m-am gândit că ţi-ar place, că eşti frumoasă.
Iar mie îmi placi, oricum. Aş...
Am dat de necaz. Bine, poftim.
Nu mă pot mărita cu oricine aş vrea. Uită-te bine la mine, măgarule.
Cine ar putea iubi o bestie aşa hidoasă şi urâtă ?
Prinţesă şi urâţenie nu se potrivesc.
De aia nu pot rămâne aici cu Shrek.
Voi trăi până la adânci bătrâneţi, dacă mă mărit cu sortitul meu.
Înţelegi, măgarule ? Aşa trebuie să se întâmple.
Doar aşa poate fi ruptă vraja.
Trebuie să-i spui adevărul lui Shrek.
Nu ! Să nu sufli o vorbă. Nu trebuie să ştie nimeni.
- De ce spui, dacă e secret ? - Promite-mi că nu spui !
Bine. N-am să-i spun. Dar ar trebui să-i spui tu.
Ştiu că după ce se termină asta voi avea nevoie de terapie.
Mi se zbate ochiul.
Îi spun, nu-i spun.
Îi spun.
E ceva ce-aş vrea...
- Te simţi bine ? - Perfect ! Ca niciodată.
Vreau să-ţi spun ceva.
Nu trebuie să-mi spui nimic. Am auzit destul azi-noapte.
- Ai auzit ce-am spus ? - Fiecare cuvânt.
Am crezut că vei înţelege.
Înţeleg. Cum ziceai, cine ar putea iubi o bestie hidoasă ?
Credeam că ţie nu ţi-ar păsa.
Da ? Ei bine, îmi pasă.
Chiar la timp.
Prinţesă, ţi-am adus un mic dar.
Ce-am pierdut ? Ce-am pierdut ?
Cine a spus asta ? Nu putea fi un măgar.
- Prinţesă Fiona. - Cum am promis. Ţine-te de cuvânt.
Prea bine, căpcăunule. Iată actul de proprietate asupra mlaştinii.
Ia-l şi pleacă până nu mă răzgândesc.
Iartă-mă prinţesă, că te şochez dar tu m-ai şocat,
căci nu am mai văzut aşa o frumuseţe strălucitoare.
Sunt Lord Farquaad.
Lord Farquaad ? Nu, nu.
Iartă-mă, lordule, tocmai îmi luam un micuţ...
rămas bun.
Ai fost dulce. Nu trebuie risipite bunele maniere pe un căpcăun.
- El nu are sentimente. - Nu, ai dreptate. Nu simte.
Prinţesă Fiona, zână frumoasă, Fiona fără de cusur,
Îţi cer să te măriţi cu mine.
Vei fi mireasa perfectă a unui mire perfect ?
Lord Farquaad, accept. Nimic nu m-ar face...
Mă apuc de pregătiri, ne căsătorim mâine !
Nu ! Vreau să spun...
De ce să aşteptăm ? Să ne căsătorim azi, înainte de asfinţit.
Eşti nerăbdătoare ? Ai dreptate.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine. Sunt multe de făcut !
Bucătarul, orchestra, lista invitaţilor.
Căpitane, adună nişte invitaţi !
Cu bine, căpcăunule.
Ce faci ? Ea pleacă.
- Şi ce dacă ? - Trebuie să-ţi spun ceva.
Am vorbit aseară cu ea. Ea este...
Ştiu că ai vorbit aseară cu ea. Sunteţi prieteni buni, nu-i aşa ?
Dacă sunteţi aşa de buni prieteni, de ce nu te duci acasă la ea ?
Shrek, vreau să vin cu tine.
Ţi-am spus, nu vii acasă cu mine.
Eu locuiesc singur ! Mlaştina mea ! Eu ! Nimeni altcineva ! Ai înţeles ?
Mai ales măgari netrebnici, jalnici, enervanţi şi vorbitori !
- Dar, m-am gândit... - Da. Ştii ce ?
Te-ai gândit prost !
- Ce faci ? - Am crezut că recunoşti un zid.
Da. Dar trebuie să împrejmuiască mlaştina mea, nu să treacă prin ea.
Aşa este. Aia-i jumătatea ta şi asta a mea.
- Jumătatea ta ! - Am ajutat la salvarea prinţesei.
Am făcut jumătate din lucrare, primesc jumătate din răsplată.
Dă-mi bolovanul ăla mare, cel care arată ca şi capul tău.
- Înapoi ! - Nu, tu dă-te înapoi.
- E mlaştina mea ! - A noastră.
- Dă-mi drumul ! - Tu dă-mi drumul.
- Măgarule ! - Căpcăun împuţit.
Bine !
Întoarce-te. N-am terminat cu tine.
- Eu am terminat cu tine. - Cu tine, mereu aud "Eu, eu, eu !"
Ştii ce ! Acum e rândul meu ! Aşa că taci şi ascultă !
Te porţi meschin cu mine. Mă insulţi şi nu apreciezi nimic din ce fac.
Mereu mă îmbrânceşti şi mă dai deoparte.
Da ? Dacă te-am tratat aşa de rău, de ce vii înapoi ?
Pentru că asta fac prietenii ! Se iartă unul pe altul !
Ai dreptate, măgarule. Te iert că m-ai înjunghiat pe la spate !
Eşti aşa de înfăşurat în straturi, că ţi-e frică de sentimentele tale.
- Cară-te ! - Vezi, o faci din nou.
Cum ai făcut cu Fiona şi ea te place poate chiar te iubeşte.
Mă iubeşte ? A spus că sunt o creatură urâtă, hidoasă.
V-am auzit vorbind pe amândoi.
Nu vorbea despre tine. Vorbea despre altcineva.
Nu vorbea despre mine ? Dar despre cine vorbea ?
Nu spun nimic. Nu vrei să asculţi. Da ?
Măgăruşule...
- Nu ! - Bine, uite. Îmi pare rău, da ?
Îmi pare rău. Cred că sunt doar un căpcăun mare, prost şi urât.
Mă poţi ierta ?
Pentru asta există prietenii.
- Aşa este. Prieteni ? - Prieteni.
Ce spunea Fiona despre mine ?
De ce mă întrebi pe mine ? De ce nu o întrebi pe ea ?
Nunta ! N-o să ajungem la timp.
Nu dispera, unde există voinţă, există o rezolvare, şi eu am o cale.
Cred că e doar magentismul meu animalic.
Vino încoace, tu de colo.
Nu mai fi aşa libidinos. Nu-mi plac linguşitorii.
Bine, încălecaţi şi ţineţi-vă bine.
Nici n-am apucat să-mi pun centura de siguranţă.
REVERENŢĂ
TĂCERE SMERITĂ
Ne-am adunat aici azi să fim martori
la unirea noului nostru rege...
Scuză-mă. N-am putea sări direct la "Da-uri" ?
Continuă.
Ia-o înainte. Dacă avem nevoie de tine, voi fluiera.
Stai puţin ! Vrei să faci asta cum trebuie, nu ?
Ce vrei să spui ?
Când va zice preotul "dacă are cineva ceva de spus, să spună acum."
- Atunci vei spune, "Mă opun !" - N-am timp de asta !
- Ascultă ! Iubeşti femeia asta ? - Da.
- Vrei să fie a ta ? S-o dezmierzi ? - Da !
¶ Atunci trebuie să încerci să fii mai tandru. ¶
Gagicilor le place să fii romantic ! Când o să spună ăsta treaba aia ?
Trebuie să verificăm.
Prin puterea învestită în mine...
- Ce vezi ? - Întregul oraş e acolo înăuntru.
- Vă pronunţ soţ şi soţie... - Sunt în faţa altarului.
- Rege şi regină. - A spus deja !
Pentru numele Sfântului Petru !
Mă opun !
Ce vrea ?
Bună ziua tuturor. Vă distraţi bine, da ?
Îmi place DuLoc. Foarte curat.
Ce cauţi aici ?
E nepoliticos să exişti când nu te vrea nimeni,
dar să apari la o nuntă neinvitat...
- Vreau să-ţi vorbesc. - Acum vrei să vorbeşti ?
E puţin cam târziu pentru asta. Scuză-mă...
- Dar nu te poţi mărita cu el. - De ce nu ?
Fiindcă se însoară cu tine doar ca să poată fi rege.
E scandalos ! Nu-l ascultaţi.
- El nu este sortitul tău. - Ce ştii tu despre dragoste ?
Păi, eu... adică...
Adorabil.
Căpcăunul s-a îndrăgostit de prinţesă !
REVERENŢĂ - RÂDEŢI
Un căpcăun şi o prinţesă !
Shrek, e adevărat ?
Ce importanţă are ? E absurd !
Iubito, ne desparte doar un sărut de o căsătorie fericită. Sărută-mă !
Noaptea într-un fel, ziua alt fel.
Am vrut să-ţi arăt înainte.
Asta explică multe.
Dezgustător ! Gărzi ! Gărzi !
Vă poruncesc să pieriţi din ochii mei ! Luaţi-i !
Asta nu schimbă cu nimic lucrurile. Căsătoria e valabilă, voi fi rege !
- Vezi ? Vezi ? - Nu, daţi-mi drumul !
- Nu staţi cu braţele încrucişate. - Daţi-vă la o parte ! Fiona !
Vei blestema ziua când ne-am întâlnit. Îţi vei dori moartea !
Cât despre tine, soţia mea,
te voi închide înapoi în turn tot restul vieţii !
Sunt rege ! Va fi ordine ! Va fi totul perfect ! Voi...
Nu mişcă nimeni. Am un balaur şi nu mă sfiesc să-l folosesc.
Sunt un măgar încolţit !
Căsătoriile celebre nu durează.
Continuă, Shrek.
- Fiona ? - Da, Shrek ?
- Te iubesc. - Adevărat ?
- Adevărat, adevărat. - Şi eu te iubesc.
Vei primi primul sărut din dragoste, apoi vei lua forma ta adevărată ...
- Te simţi bine ? - Păi, da.
Dar nu înţeleg. Trebuia să fiu frumoasă.
Dar eşti frumoasă.
Speram să fie acesta un sfârşit fericit.
Să ne binecuvânteze Dumnezeu pe toţi.
Haideţi, cu toţii !
Încă o dată !
Cântaţi toţi cu mine !
Şi cei din spatele sălii !
Şi au trăit urâţi, până la adânci bătrâneţi. Sfârşit.
Ce nostim ! Nu pot să respir. Nu pot să respir.
SubRip and corrections by XRAiN
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro