Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu')
- Avion german în dreapta ! - Măreşte viteza !
Scrie-l corect, Rafe.
"Rudder" ( direcţie ) se scrie cu doi D.
Mulţumesc, copilot.
Avioane inamice !
Bine tintit !
- Tărâmul celor liberi ! - Patria celor curajoşi.
Ai zburat grozav, tată !
Hai, te învăţ să pilotezi.
- Eu stau în fată. - Ba în spate.
Eu sunt mai voinic.
Eu sunt mai mare şi eu te învăţ.
- Parcă am zbura ! - L-am pilotat de multe ori.
Tu mânuieşte armele.
Trebuie să le venim de hac avioanelor inamice nemţeşti !
Măiculită !
Opreşte-l, Rafe !
L-am văzut pe tata făcând asta de multe ori. Nu-ţi face griji !
- Măiculiţă, zburăm ! - Zburăm !
O să mă omoare tata. Haide !
- Am zburat ! - Da, am zburat ! Sunt pilot !
Am zburat !
Netrebnicule !
Dacă-ţi mai pierzi timpul cu prostul ăsta analfabet, n-ajungi nicăieri !
Nu e prost, tată !
Haide !
Mişcă imediat acasă !
Ridică-te ! Ai treabă de făcut !
Haide ! Hai, treci acasă !
Lasă-l în pace !
Tată, nu !
Zdrenţe te fac, nemţăloi jegos !
Cum mi-ai spus ?
Am luptat contra nemţilor în Franţa.
Am luptat contra lor în tranşee.
Mă rog lui Dumnezeu să n-ajungă nimeni să vadă ce am văzut eu.
Eşti prietenul meu cel mai bun.
Tati, stai !
Aşteaptă !
Adolf Hitler a pus în funcţiune maşina de război şi a angrenat toată Europa.
Chiar şi acum, când Franta a fost învinsă...
America refuză să intre în război.
Ianuarie, 1941 .
- Unde sunt McCawley şi Walker ? - Încă se antrenează.
Hai să le arătăm cum se pilotează, să vedem cine e fricos.
- Astea nu sunt avioane cu pesticide. - Nu fi copil.
- Nu o fac, Rafe. - Eu vin spre tine.
Te fereşti sau mă loveşti.
- Ce naiba ? - Doamne.
De ce mă chinuieşti mereu, Rafe ?
Cum virezi ?
La dreapta. Ba la stânga.
- O luăm la stânga, nu ? - Da, nu ?
Dreapta sau stânga ?
M-ai zăpăcit de tot ! Hotărăşte-te !
La dreapta ! La dreapta !
Aşi cu sânge rece.
Ai spus ceva ?
Fermierii ăia sunt pedepsiţi !
Da, domnule, e o utilizare inacceptabilă a aparatelor de zbor militare.
Dă-mi cascheta.
Trimite-i pe amatorii ăia de zbor razant la Doolittle.
După doi ani de instrucţie...
credeţi că un aparat de 45.000 de dolari e pentru distracţii ?
Mă menţin în formă.
Cu lupingul de săptămâna trecută îţi dezvoltai aptitudinile ?
Asta e cascadorie !
Iar mie mi se pare că e nesăbuit şi iresponsabil.
Dar, dle maior...
Sunteţi renumit ca fiind primul care a făcut-o !
- Nu face pe deşteptul. - Nu, domnule.
Nu vreau să par lipsit de respect, doar că...
E nesăbuit şi iresponsabil când o faci ca să te dai în spectacol.
Eu am făcut-o ca să inspir oamenii, aşa cum m-aţi inspirat dv.
Francezii au un cuvânt pentru a-şi onora conducătorii:
omagiu, domnule.
- Cum ? - Omagiu.
Astea sunt prostii, McCawley !
Dar dau foarte, foarte bine.
Mulţumesc, domnule.
Îmi aminteşti de cum eram acum 15 ani.
De aceea trebuie să vorbim.
Ia loc, fiule.
Britanicii te-au acceptat în escadrila Eagle.
Pleci în Anglia. Mâine, dacă vrei te duci.
Numai câţiva piloţi britanici...
îl împiedică pe Hitler să obţină victoria în Europa.
- Au nevoie de ajutor. - Mă duc, domnule.
Oficial vorbind, trebuie să-ţi cer să te mai gândeşti.
Până la urmă o să intrăm în război.
O să am nevoie de cei mai buni piloţi.
- E datoria mea să-ti cer să rămâi. - Dle maior...
Dv. ce aţi face ?
Dacă aş fi în locul tău...
M-aş duce.
Chelesc aici ?
Sunt un chipeş dat naibii ! Să nu mori niciodată !
Ba exact pe asta trebuie să pui accentul diseară.
Îţi pui o picătură de cuişoare sub ochi.
Aştepţi să te usture şi să se umfle.
Iei infirmiera deoparte, răsufli adânc...
O laşi să vadă cum îţi lucesc ochii şi-i spui:
"Draga mea, mă pregătesc pentru război."
"Nu ştiu ce o să se întâmple."
"Dacă mor mâine...
vreau să ştiu că ziua de azi am trăit-o din plin."
Haide ! Infirmierele ne aşteaptă !
Repede, până nu-i cade lui Billy tot părul !
Cum ai putut să faci asta ?
Doolittle mi-a dat ordin. Vrea să fac nişte antrenamente adevărate de luptă.
Acolo nu se fac antrenamente, e război !
Învinşii mor şi învingătorii ajung nişte epave, ca tata.
Înţeleg, Danny, dar simt că e datoria mea să mă duc.
Nu mă lua cu datoria. Port aceeaşi uniformă ca tine.
Dacă vine greul, sunt pregătit. Dar de ce să-l cauţi ?
Zău, Danny ! Am aproape 25 de ani. Dacă eram bătrân, tot aia era.
Sau să mă facă instructor de zbor.
Nu vreau să predau tonouri, ci să fiu pilot de luptă !
Haideţi!
- Infirmierele nu pot dansa singure ! - Să mergem.
Dacă datoria ne cere să vedem zilnic 150 de bărbaţi în chiloţi...
o vom îndeplini.
Nu pot să cred ! Sâmbătă seara în New York.
Ştiţi ce făceam acasă ? Răsturnam vaci.
Ai intrat în armată ca să vezi lumea.
Suntem infirmiere, nu turiste.
Eu am făcut-o din datorie patriotică... Şi ca să întâlnesc băieţi.
Şi eu la fel.
- Ce-o să ne distrăm ! - Evelyn, trebuie să le spui povestea !
Spune-ne-o !
- E lungă. - Avem timp.
Eu am fost de fată.
S-a întâmplat acum patru săptămâni.
Cum crezi că e mai bine, într-o bucă sau peste tot ?
Bine.
Fusco Anthony.
Te simţi bine ?
Chiar e necesar, scumpo ?
N-o să fac febră galbenă în cazarmă.
Ţi-o face ea, dacă vrei.
Stai puţin !
Guvernul ne cere să vă înţepăm, aşa că vă înţepăm.
Te simţi bine, Red ?
Examenul oftalmologic numărul 4 ?
Am trecut zeci de examene medicale.
Dacă scrieţi asta, nu mai pilotez.
Îmi pare rău, fiule. RESPlNS
Nu-l trec. O să-mi ia aripile.
Ba nu. Linişteşte-te.
Citeşte rândul de jos.
Repetă rândul de jos. N-ai grijă, sunt în spatele tău.
J-L-M-K-P-O-E-T-X.
Următorul.
J-L-M-K-P-O-E-T-X. Ochi de vultur.
Mai încetişor, pilot.
Citeşte primul rând cu ambii ochi deschişi.
C... Scuze. J.
C. W.
Q.
Linia de jos din nou, de la stânga la dreapta...
din două în două litere.
E. X.
- X-E. - X-E.
- Ştiu cum pare, doamnă. - Îmi pare rău, locotenent. Sincer.
- Armata cere vedere normală. - N-am nimic la ochi.
Împuşc un iepure în fugă cu un pistol de trei dolari.
Cu literele am o problemă.
Poate vei veni din nou după ce faci şcoală.
Am făcut şcoala ! Nici profesorii n-au ştiut ce am.
Încurc literele câteodată.
Le văd invers.
La mate, la orientare în spaţiu şi la oral am rezultate excelente.
Abia ai trecut testul scris.
Dar l-a trecut. E rândul meu acum ?
- Tu aşteaptă-ţi rândul. - Da, doamnă.
Profesor de engleză n-o să fiu niciodată...
dar aici sunt ca să fiu pilot.
Nu lupţi cu manualul lângă tine.
E totul simţ şi exerciţiu. Devii una cu avionul.
Manualul spune că cine nu citeşte nu poate fi pilot bun.
Dar în dosar scrie că sunt cel mai bun de-aici.
Doamnă, vă rog. Nu-mi luaţi aripile.
Mi s-a făcut atât de milă...
Evelyn, treci la 3.
N-am avut încotro.
L-am trecut.
Şi s-a întors.
- Te-ai înrolat, băiete ? - Da.
Vorbeşti cu un ofiţer !
- Iertaţi-mă, domnule. - Dă-mi dosarul.
Pe loc repaus.
- N-am apucat să-ţi mulţumesc. - Jos chiloţii.
- Aşa ? - Aşa e bine.
Avea un fund drăguţ.
Ştiu că nu trebuia să mă treci, dar ai făcut-o.
Nu credeam că o să înţelegi, dar ai înteles.
Tu încă nu mi-ai mulţumit.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
De ce ai făcut asta ? Sunt curios.
Eşti eroina mea acum.
Tatăl meu a fost pilot.
Am văzut ce se întâmplă când vi se iau aripile.
Atunci, şi el e eroul meu.
Ca ofiţer, cred că e datoria mea s-o scot în oraş pe fiica eroului meu...
- Am înţepat prea tare ? - Cred că ai ajuns la os.
Reao !
E cumva posibil ca tu să mă placi ?
Cum de-ai ghicit ?
Nu ne-au învăţat cum să procedăm când simţim astfel.
Cum ?
Ei bine... Aşa.
Se obrăznicea şi l-am înţepat din nou.
Romeo, vreau să termin odată !
O secundă.
Domnişoară, eu chiar te ling.
Ce-a vrut să spună ?
Te plac. N-am vrut să spun aia.
Voiam să te întreb dacă pot să-ţi donez o cină.
Se purta foarte ciudat.
Să-ti ofer o cină.
Asta nu e fişa ta.
Nu, e a băiatului de-acolo.
- Ai mai făcut injecţia asta ? - Da, o dată deja.
- Am vrut... Te întâlneşti cu mine ? - Nu !
Şi bum ! A căzut...
Ce i-ai făcut ?
Săracul băiat.
- Te simţi bine ? - Da, mă simt minunat.
E doar o măsură de precauţie.
Am nişte şampanie franţuzească veritabilă. Din Franta.
- Mă gândeam că am putea sărbători. - Ce ?
Nu ştiu, faptul că eşti eroina mea.
Bine. De ce nu ?
Voiam să-ţi mulţumesc şi să te liniştesc pentru faptul că m-ai trecut.
Ai făcut un serviciu naţiunii.
Sunt pilot foarte bun.
Dacă ai avea un defect şi e limpede că n-ai, ar fi modestia.
Nu, defectul meu e sinceritatea.
Eşti atât de...
Mi-a scăpat.
Doamne, ce doare !
Doare îngrozitor de tare.
- Îmi pare rău. - Îţi curge sânge.
- Stai nemişcat. - Am stricat tot. Mă doare.
- N-o să mai curgă. - Nu pot să respir !
Stai nemişcat.
Eşti atât de frumoasă că doare.
Nasul te doare.
Nu, cred că inima.
Atunci l-am sărutat.
E cea mai romantică poveste pe care am auzit-o.
Au fost cele mai romantice 4 săptămâni şi două zile din viaţa mea.
Te invidiez.
- Mă bucur să te văd, locotenente. - Şi eu.
Alege o mână.
E frumoasă.
- Ce ai în cealaltă ? - Pe a mea.
Mi-a luat 6 ore ca să le fac.
Fă cunoştinţă cu prietenele mele:
Martha, Barbara, Sandra...
Bună. Eu sunt Betty.
Ai cumva şi tu prieteni ?
Alege.
Dacă intrăm în război şi păţesc ceva...
nici nu ştii cât mă mângâie gândul...
că cineva atât de drăguţă ca tine o să mă îngrijească.
- Nu suntem încă în război. - Proastă replică, recunosc.
Eu, eu sunt Red.
Red...
Ciudat.
- Te cheamă Ciudat ? - E a ta, soldat.
Nu, Winkle.
Red se pricepe la femei.
- Te bâlbâi mereu ? - Numai când sunt...
- Şi ea îi pică-n plasă. - Emoţionat ?
De ce nu-mi pică şi mie ?
Bună.
Danny pare timid cu fetele.
Nu e timid, e doar... puţin nesigur pe el.
Bătrânul lui îl cam critica.
Urcă-l în avion şi să vezi ce sigur e pe el.
Mi-e ca un frate, cel mai bun prieten.
E mâna mea dreaptă.
Care acum e mult prea la sud de mijlocul meu.
Iartă-mă, am pierdut puţin din altitudine.
Aşa se pare.
Scuză-mă.
Trebuie să vorbim.
Se zvoneşte că marina militară o să ne ducă la Pearl Harbor.
Nu-i aşa rău.
E cât se poate de departe de război.
O să te bronzezi.
Poate armata o să te trimită şi pe tine acolo.
Tu eşti o femeie foarte specială...
...şi...
...pe mine mă instruiesc ca să fiu un războinic rău şi...
Ei bine...
Nu se ştie niciodată ce-ţi rezervă ziua de mâine...
...sau cea de poimâine.
Aşa că seara asta trebuie să fie foarte specială.
De ce plângi ?
Mă gândesc că s-ar putea să nu te mai văd.
Şterge-ţi lacrimile. Al meu eşti.
Nu vreau să fiu în mulţime în seara asta, ci singură cu tine.
Ce zici de portul New York în lumina lunii ?
- Mă înveţi la prostii ? - Bineînţeles că te învăţ la prostii !
Îl putem rechiziţiona, pentru că suntem ofiţeri.
Nu pentru mult timp.
Poate o să călătorim şi noi pe un vas ca ăla.
Ţi-ar plăcea ?
Ne-am îmbrăca pentru serate, am păşi în Grand Salon...
Nimeni n-ar vorbi de război şi s-ar dansa pe muzica lui Cole Porter.
Va trebui să-mi iau smoching.
- Haide, toată lumea la bord. - Eşti nebun.
Ai grijă. Stai jos.
Ia să vedem.
Poţi să te prefaci că e vasul tău.
Măcar am încercat...
- De fapt, aici e mai bine. - Da, este.
Frumoasă eşti !
Ce-o să se aleagă de noi, Rafe ?
Viitorul nu prea e în mâinile noastre.
Ai dreptate.
Doamne, eşti teafără ?
- Da. Tu ? - Asta nu era în plan.
Ai grijă unde calci.
Haideţi sus !
La 321 !
Trebuie să-ţi spun ceva.
N-ai secrete, ţi-am văzut fişa medicală.
E de rău, altfel n-ar fi atât de greu de spus.
Trebuie să plec.
Toţi plecăm.
Da, dar eu plec la război.
Mâine.
Zbor în escadrila Eagle...
o unitate britanică pentru piloţi americani.
Nu înţeleg.
Eşti în armata americană. Ce ordin e ăsta ?
Nu e un ordin. M-am oferit voluntar.
Dar eu te-am trecut. Eu te-am lăsat să continui.
Şi tu te-ai oferit voluntar în cel mai periculos loc.
Nu eşti răspunzătoare. Nu e alegerea ta...
Să zbor e tot ce mi-am dorit vreodată.
Toate drumurile din viată m-au adus aici.
La întâlnirea cu tine.
Te iubesc.
Te iubesc atât de mult.
Hai să intrăm.
Stai, nu pot să fac asta.
Nu e bine. Îmi pare rău.
Nu pot să fac asta.
Adică pot. Şi vreau.
Nu încerc să fiu nobil sau să spun că nu ştiu ce s-ar întâmpla...
Mai bine tac.
Nu vreau să o fac ca toată lumea.
Nu vreau să regreţi nimic din seara asta.
A fost cea mai minunată seară din viaţa mea şi nu vreau s-o stric.
N-ai putea s-o strici.
Dacă n-aş mai avea decât o noapte de trăit, cu tine aş vrea s-o petrec.
Asta vreau să mă aştepte acasă.
La asta vreau să mă gândesc, să visez.
Să ştiu că ce-i mai frumos urmează să vină.
Nu...
Ai putea să nu vii să mă conduci ? Pentru că...
Să-mi iau rămas bun de la tine şi o singură dată e foarte greu.
- Ia asta. - Crezi că-mi stă bine ?
O să mă întorc.
Parcă i-ai spus să nu vină.
- Aşa e. - Atunci, de ce te uiţi după ea ?
E testul meu.
Dacă vine, deşi i-am spus să nu vină, înseamnă că mă iubeşte.
Toată lumea în vagoane ! Linia 57 !
Dacă mi se întâmplă ceva...
vreau ca tu să-i dai vestea.
Tu fă bine şi întoarce-te de dragul amândurora.
Ne vedem când mă întorc.
Baftă la vânătoare, Rafe.
Evelyn !
Mă iubeşte.
Aviaţia germană bombardează centrul Londrei...
în timp ce Churchill se străduieşte să menţină controlul...
în zona aeriană britanică.
- E făcut zdrente. - Ltn. McCawley, la ordinele dv.
Bine.
Te cazăm şi apoi îţi arătăm avionul pe care o să-l pilotezi.
Dacă tot cârpiţi avioanele pe pistă, suiţi-mă direct în avion.
Două nu s-au întors. Am numărat doar 11 .
Toţi yankeii sunt aşa nerăbdători să moară ?
Nu sunt nerăbdător să mor, domnule, ci doar să-mi aduc contribuţia.
Ăsta e al tău.
Bun băiat.
A murit numai după ce a aterizat şi a oprit motorul.
Luaţi loc, domnilor.
Nu sunt în toane bune.
Churcill şi Stalin mă întreabă ce vă întreb şi eu pe voi.
Cât timp se va mai preface America că lumea nu e în război ?
Am mărit numărul de provizii: hrană şi carburanţi.
Le trebuie tancuri, avioane, gloanţe, bombe şi oameni care să lupte.
Dar ai noştri cred că Hitler cu naziştii lui sunt problema Europei.
Trebuie să facem mai mult.
Să trimitem britanicilor şi ruşilor nave de război şi tunuri antiaeriene.
Din flota din Pacific ?
Avem de ales ?
Noi facem frigidere, în timp ce duşmanii noştri fac bombe !
Războiul e inevitabil.
A ascunde asta înseamnă a muri.
Americanii au oprit exportul de petrol vital nouă.
Mai avem doar pentru 18 luni. Nu ne rămâne decât să intrăm în război.
Există o singură soluţie, un atac neaşteptat în forţă.
Ne vezi capabili de o astfel de lovitură ?
O să le anihilăm flota din Pacific. Cu un singur atac...
La Pearl Harbor.
Ce palpitant e !
Ştii că sunt în jur de 100 de nave la Pearl ?
Câţi marinari sunt pe navă ?
Depinde de navă, dar în medie... 2000 ?
Plus piloţii, marina militară, personalul de la sol.
- Încă număr marinarii. - Şansele sunt de partea voastră.
4000 la 1 .
Raiul pe pământ !
Ne vedem pe plajă, băieţi ! Suntem în Hawaii !
N-ar trebui să desenezi sâni pe avioanele mele, dar, dacă o faci...
- Măcar nu-i face asimetrici. - Aşa erau !
"Nu faceţi surfing în ape cu stânci sau stâlpi pe fund."
Ia aminte.
De unde ştii unde sunt dacă sunt la fund ?
- Gooz, ce naiba faci ? - Îi repar surfboard-ul.
Se tot loveşte de stânci.
Când am liber, o să mă ocup de invenţia mea.
Aripioara Gooz.
O să fiu bogat. Toţi o să aibă nevoie de ea.
Şi tu de mătură.
Fiţi atenţi la noii recruţi.
Aloha !
Sunteţi toţi piloţi ?
Ne străduim. Sunt o grămadă de butoane la mijloc.
- Mândria Pacificului. - Voi cine sunteţi ?
Spaima cerurilor.
Bun venit, doamnelor.
Să termin cu dosul ars de soare al paznicului de coastă şi vă arăt locul.
Dragă Evelyn, aici e diferit de cum credeam că o să fie.
E frig.
E atât de frig, încât frigul îţi pătrunde în oase.
Dar există un loc călduros, atunci când mă gândesc la tine.
Aş vrea să fiu cu tine.
E greu să-ţi faci prieteni.
Acum două zile am băut o bere cu nişte piloţi din RAF.
Ieri au fost omorâti amândoi.
Dragă Rafe, mi-e tare dor de tine.
E atât de ciudat că ne desparte jumătate de lume.
Sunt în spatele lui !
L-am doborât !
În fiecare seară privesc apusul şi încerc să fur ultimul strop de căldură...
ca să ţi-l trimit ţie, din inimă.
Familiei ?
Prietenei, domnule.
Iubitei.
Lumea se uită urât la yankei pentru că n-au intrat încă în război.
Eu vreau să-ţi spun că dacă mai sunt mulţi ca tine acasă...
mă rog pentru cei ce intră în război cu America.
Atenţie pe punte !
Amiralul Kimmel, comandantul şef al flotei din Pacific.
Impresionantă prezentare.
Vă mulţumesc.
Timp de 4 luni Washington-ul ne-a aburit în privinţa ameninţării japoneze.
Ne-am putea pierde avantajul şi n-o să permit aşa ceva.
Cu permisiunea dv., dle căpitan. Urgent de la Washington, dle amiral.
Trebuie să menţin flota gata de luptă cu japonezii...
şi să acopăr jumătate de glob.
Acum îmi cer să mai trimit 12 distrugătoare în Atlantic !
- Se tem mai mult de Europa ? - Evaluările de risc includ şi Hawaii ?
Pearl Harbor e în ape prea puţin adânci pentru un atac aerian cu torpile.
Ne temem doar de sabotaj, de aceea am grupat avioanele la un loc.
Distanţa e singurul aliat.
Voi, analiştii, v-aţi elucidat.
Un inamic deştept loveşte exact unde te crezi în siguranţă.
Am fotografiat dintr-un avion de agrement...
navele de luptă şi mai multe baze aeriene.
Uitaţi-vă la nave. Toate la un loc. Ţinte perfecte.
Am adaptat torpilele pentru apele din Pearl Harbor.
Aripioarele din lemn permit torpilelor să se mişte prin apele puţin adânci.
Dimineaţa, când Pearl Harbor încă doarme, atacăm în forţă.
Am reparat instalaţia hidraulică şi pe cea electrică, dar nu şi furtunul.
- Porneşte-l ! - Domnul fie cu dv., domnule.
Unitatea roşie, luaţi în primire bombardierele.
Cea albastră, avioanele de vânătoare.
Bombardiere drept în faţă. Să le primim cum se cuvine !
Red 2, urmează-mă pe deasupra.
Bombardierul din frunte e al tău.
Lovit !
Mă întorc ca să-l distrug !
Bombardierul din mijloc...
Deschid focul !
L-am doborât ! Bine ţintit, Red 2 !
Am două Messerschmitt în fată.
Sunt în spatele lui ! Deschid focul !
Unul la pământ !
Încă unul !
Red 1 , eşti urmărit de avioane de vânătoare !
Sunt atacat !
Fugi de-acolo ! Ridică-l !
Pierd ulei !
Nu văd nimic !
Nu pot să mă catapultez ! S-a blocat centroplanul !
E în spatele meu !
M-a lovit !
Ajutor !
Dumnezeule.
- Biserica nu-i de mine. - De ce ?
Cum mă duc să-mi spăl păcatele...
mă gândesc cum să păcătuiesc din nou.
- Spuse virgina... - Fac inventarul proviziilor.
Omoară-mă acum. Mai plictisitoare poţi fi ?
Las-o, duminica îi scrie lui Rafe. 10 pagini în loc de obişnuitele 5.
De-aş fi şi eu îndrăgostită !
Bună, scumpo !
Mă urăşte.
- Mă bucur să te văd, Red. - Şi eu, Betty.
Vrei să vii la o plimbare ? Haide !
Eu fac pe şoferul.
Nu-l cruta !
Dai destul de tare pentru un bucătar.
Pe cine pariezi, Walker ? Bătaia e pe terminate.
- Pe bucătar. - Nu-ţi plac banii ?
- Pariez 5 dolari. - S-a făcut.
Contra mecanicului ?!
Cum e să ieşi din bezna sălii de motoare ?
Te deranjează soarele ?
Snopeşte-l !
Vino încoace ! Trebuie să vorbim !
- Nu ne poate face rău. - Ba ne poate face rău.
Ne-a tăiat. Sângerăm !
E o zgârietură ! Vezi ăştia ?
Sunt banii câştigaţi cu greu de cei din flotă.
Dacă nu câştigăm, trebuie să-mi caut altă navă de război !
Nu mă pot întoarce pe Arizona cu mâna goală !
Nu e vorba de bani.
O să-l bag pe încrezutul ăsta de mecanic înapoi sub punte...
unde îi e locul !
Noi suntem cei mai tari !
S-a luat de maică-ta ! Fii rău !
Ajunge !
- Unde sunt banii mei ? - Bătaia a fost aranjată.
Suntem bogaţi !
Cum ti-ai făcut-o ?
La box.
- Ai câştigat ? - Da, doamnă.
Cu ce te-ai ales câştigând ?
Cu respect.
De ce trebuie să-l câştigi cu pumnii ?
Am lăsat-o pe mama în Texas şi am intrat în marină ca să văd lumea.
Ca să devin bărbat...
Iar ei m-au făcut bucătar.
Nici măcar atât. Strâng masa după marinari.
În doi ani nu m-au lăsat să trag o dată cu arma.
- Să sperăm că n-o să fii nevoit. - Da, doamnă.
- Ai grijă de tine, subofiţer Miller. - Şi dv., doamnă.
M-a învăţat să zbor şi am ştiut mereu că în orice belea aş intra...
n-aş fi singur...
el ar fi alături de mine.
În aer m-a împins mereu să fiu mai bun şi mai rapid.
Mi-a spus că eşti un pilot foarte bun.
În aceeaşi noapte în care mi-a zis că s-a oferit voluntar să plece în Anglia.
Voluntar ?
Mie mi-a spus că a primit ordin.
Încerca mereu să mă protejeze.
Mă privesc în oglindă în uniforma...
asta şi tot nu ştiu cine sunt.
Arăt ca un erou...
Dar nu mă simt ca un erou.
Rafe...
El arăta mereu a erou.
Abia aştepta să devină unul.
Pentru Rafe McCawley.
Cel mai bun pilot şi prieten cunoscut până acum...
Şi de-acum înainte.
Pentru Rafe.
UCIS ÎN ACŢIUNE
Antrenamentul de atac face progrese.
Antrenamentul pentru bombardament şi atacul cu torpile e crucial.
Dacă îi luăm prin surprindere, rezistenta va fi mică.
Faceţi echipe care să transmită mesaje radio...
pe care americanii să le intercepteze...
privind orice ţintă potenţială din Pacific.
Inclusiv Hawaii. Sporăvăiala o să fie şi mai derutantă.
Genial, amirale.
Un om genial ar găsi o cale să evite războiul.
Washington DC, iulie 1941 .
MARINA MILITARĂ
Japonezii au împânzit Pacificul cu mesaje radiofonice.
Din canalul Panama până în Asia de Sud-Est.
- Fără nici o logică. - O logică există mereu.
Ştiu că le urmărim corespondenţa.
Vor să credem că flota lor se îndreaptă spre sud.
Nu înghit momeala.
Ceva, ceva se pune la cale.
Altfel de ce s-ar deranja să mă mintă ?
Evelyn, ţi-am luat eu scrisorile azi.
- Sunt din Anglia. - De la Rafe.
Îmi pare rău, Ev.
Ştii cât durează până ajunge poşta aici.
După trei luni.
America aşteaptă răspunsul Japoniei la propunerile de pace.
Nomura vine la Washington pentru negocieri...
ce ar putea asigura pacea în Pacific.
Pe frontul britanic, Churchill declară.:
"Daţi-ne uneltele, că terminăm noi treaba. "
RAF a luptat cu curaj împotriva forţelor aeriene...
ale lui Hitler deasupra Canalului.
Nu există victorie fără sacrificii.
- Evelyn ! - Danny !
Bună comedie, nu ?
- A trecut ceva timp. - Am dedicat multe ore zborului.
Şi eu te-am evitat.
- Vrei să... - Sigur.
Îmi aduc aminte că aveam 7 ani şi mereu construiam câte ceva.
Mi-a cerut să-i fac aripi ca să zboare ca tatăl lui.
I-am spus că fără motor nu se poate, dar nu m-a ascultat.
Mi-a zis: "Lasă asta, tu fă-le."
Şi le-am făcut.
Eram sus şi-i legam de spate nişte aripi mari...
făcute din hârtie, clei şi nişte nădragi de mătase şterpeliţi.
Arăta atât de caraghios ! I-am spus:
"Nu poţi să sari cu astea."
Şi poc !
Şi-a rupt piciorul.
Doamne, ce dor îmi e de el.
Nu-ţi spun că a doua zi Rafe era tot acolo...
cu piciorul în ghips...
şi îmi spunea să ajustez aripile.
Fiţi atenţi: "Răscrucea Pacificului" !
"Tahiti, 1700 de mile". Grozav !
Ascultă, Betty.
- Nu, Betty, ridică-te ! - Ce se întâmplă ?
Ridică-te, te rog.
Tu ridică-te, eu o să stau aici jos.
- Betty... - Red, hai odată !
Avem rezervare pentru cină !
Numai puţin.
Ce-i cu tine ? Ti-e rău ?
Nu poate omul să facă o cerere în căsătorie ?!
Vorbesc prea mult ? Mi se întâmplă, iartă-mă.
Ia te uită.
Hai s-o ştergem de-aici. Repede !
Ar trebui să plec.
Nu mai aştepta 3 luni ca să ne vedem.
- M-am simţit bine. - Şi eu.
- Să te conduc ? - Nu, mă descurc.
Bineînteles.
Noapte bună, Danny.
Mă gândeam să vin în vizită, la o cafea sau o felie de plăcintă.
Ce fac ?
Doamne, dormeai ! Îmi pare rău. Nu eşti îmbrăcată.
- S-a întâmplat ceva ? - Nu.
E doar Danny.
Doar că ai uitat asta.
Mulţumesc. Eşti drăguţ că te-ai deranjat ca s-o aduci...
Acum.
M-am gândit că poate îţi trebuie mâine dimineată.
Nu că ai purta-o la muncă, dar...
E doar o batistă.
Da, da, exact.
Mă gândeam că aş putea veni în vizită ca să-ti dau un telefon.
Adică aş putea să te sun ca să vin în vizită ?
Într-o zi poate, când nu eşti ocupată.
Da, poate.
Bine. Noapte bună.
Idiot mai sunt !
- Te-ai distrat aseară ? - N-a fost ceea ce pare.
Ar fi fost bine, pentru că au trecut luni de zile. Mergi înainte.
- Merg. - Nu minţi, Ev.
Te aud plângând când crezi că dorm.
Când tata a murit, mamei îi era greu şi m-a trimis la mătuşa mea.
Credeam că viaţa mea s-a sfârşit.
Dacă nu fugeam şi mă înrolam, dându-mă mai mare...
nu l-aş fi cunoscut pe Red, iar acum e logodnicul meu.
- Nu mă obişnuiesc cu cuvântul. - Au trecut abia 12 ore.
Micuţa Betty ne-a luat-o înainte.
După cum vedeţi, n-avem pacienţi.
Bun venit în Hawaii. Vă arăt barul.
Sandra, noi recruţi de torturat.
- Doamnelor... - Bună !
Aşteptăm doi ani până fac 19 ani ca Red să-mi ia verighetă.
Rafe l-a trimis pe prietenul lui cel mai bun...
ca să-ţi spună şi să te liniştească.
Viaţa merge înainte.
Red !
Adio, Rafe.
Flota japoneză a dispărut.
Au întrerupt comunicaţiile radio.
Imaginile sunt de acum patru zile, din 28 octombrie.
Trimitem avioane de cercetare deasupra Pacificului...
dar nu găsesc nimic.
Ar putea fi oriunde.
Nu văd cum două divizii de portavioane pot dispărea, pur şi simplu.
Acum !
Una trage împrăştiat, cealaltă prea departe de centru.
Reglează numărul 6 !
Gooz, afetul numărul 3 !
Avem un oaspete.
- Aia nu-i uniformă militară. - Danny...
Iisuse !
- Te simţi bine ? - Da.
Ba nu.
- Cred că mă îndrăgostesc de ea. - Am presimţit.
N-am vrut să se întâmple. Dar s-a întâmplat.
Tot o să fie cu cineva. De ce nu cu tine ?
Dacă ai muri şi ţi-ai vedea prietenul cu iubita, nu l-ai omorî în bătaie ?
- Încetează, Tony ! - M-aş întoarce urgent !
Danny e prieten şi mai bun pentru că are grijă de ea.
Şi eu am prietenă.
Bravo tie ! Hai s-o tăiem, băieţi.
Ce se întâmplă acum e între voi doi.
Încearcă să uiţi de Rafe.
Ai grijă.
Fetele înceţoşează mintea.
- Mulţumesc, Gooz. - Cu plăcere.
Bună, Danny.
Unde pleacă toţi ?
- Sunt discreţi. - Nu se poartă cam ciudat ?
Nu.
Ba poate puţin.
Cei în uniformă au prea mult timp liber.
Sper că ei nu cred că s-a întâmplat ceva între noi.
Nu, ar fi jenant.
- Mi-am uitat cheia franceză. - Ar fi foarte jenant.
- Bună. Am uitat cheia. - Nu trebuie să plece.
Nu.
Eu ies cu fetele în oraş, aşa că...
Ne vedem mai târziu.
- Bine. - Ne mai vedem.
Evelyn ! Ai văzut vreodată Pearl Harbor la apus ?
- Sigur. - Din avion ?
Aş putea fi dat afară din armată pentru asta.
- Zău ? - Fă-te mică.
Hawaienii numesc portul Wai Momi.:
- apa perlelor. - E atât de frumos.
Tata m-a adus de câteva ori.
Să nu faci ca el şi să te dai peste cap.
Un tonou ?
- Ce zici ? - Mi-a plăcut.
Avionul trebuia adus înapoi acum o oră !
Să ne ascundem la paraşute.
Îmi bate inima.
Danny, noaptea trecută..
Danny, trebuie să vorbim.
- Evelyn ! - Danny.
Bună.
N-am închis un ochi aseară. Trebuia să te văd.
Noaptea trecută a fost o nebunie, dar n-o regret.
Tu ?
Nu ştiu.
M-am simţit minunat aseară, dar e mult prea devreme.
Am privit răsăritul de pe plajă şi am ştiut că totul o să fie altfel.
Că e un alt început.
În locul ăsta, în momentul ăsta.
Nu-mi pasă ce spun ceilalţi.
Cum aş putea să nu simt asta ?
Îmi cam placi.
Zău ?
Îti stă strâmb cravata.
Totul o să fie bine.
Faceţi tururi aeriene prin valea Oahu ?
Da ?
Aloha ! Aici KGMB Honolulu...
într-o nouă şi frumoasă zi de toamnă în paradis.
Avem destule informaţii. Ne întoarcem acasă.
Te întrebi vreodată dacă o să ne ajungă şi pe noi războiul ?
Prea puţin.
În clipele petrecute departe de mine pentru asta te pregăteşti.
Pentru momente ca astea mă pregătesc.
Pentru că habar nu am cum să scot maşina din nisip.
Evelyn, eşti în baie de o oră !
Încerci să arăti ca mine ?
- Te simţi bine ? - Da.
Ce ai ? Nu !
E în larg.
Nici o rută maritimă importantă nu trece pe-acolo.
Ai putea îngropa toată Asia acolo şi nimeni n-ar şti.
De acolo pot ataca oriunde.
Ultima interceptare arată că flota japoneză se îndreaptă spre sud...
dar căpitanul Thurman are propria teorie despre navele dispărute.
Cred că o să ne lovească unde ne doare cel mai tare...
la Pearl Harbor.
E la 4000 de mile marine de Japonia.
Distanta e cam mare ca să muţi nedetectată o flotă, căpitane.
- Pe ce se bazează teoria dv. ? - Eu asta aş face.
Asta nu e o dovadă suficientă.
Dacă aş avea dovezi, am fi deja în război.
Le citim codurile diplomatice.
Dar căpitanul nu le-a spart încă pe cele navale.
Mesajele au cuvinte lipsă.
Ca să le descifrăm...
trebuie să interpretăm ce credem că fac.
Să interpretăm ? Adică să ghicim.
Ei folosesc intuiţia, domnule.
Ghicim. E ca un joc de şah pe întuneric.
Dăm atenţie oricărui zvon, mişcări de trupe sau nave, oricărei presimţiri.
Când am fost în flota asiatică...
localnicii căutau să vadă problema din exterior.
Eu văd o lovitură la Pearl.
Ne-ar devasta flota din Pacific.
Vreţi să mobilizăm flota...
cu preţul a milioane de dolari...
numai pentru că dv. aveţi o presimţire ?
Nu, domnule. Slujba mea e să adun şi să interpretez materiale.
Din cauza abilitătii mele limitate de a descifra coduri...
luarea de hotărâri grele pe baza unor informaţii incomplete e slujba dv.
Atunci descifraţi codul, ca să iau o hotărâre mai bună !
Încercăm, domnule.
Mă întreb dacă n-ar trebui să punem în stare de alertă flota din Pacific.
Dacă optimismul din presă se dovedeşte a fi nefondat...
ce o să facă armata ca să-mi apere navele ?
Pe o rază de 16 kilometri avem avioane de vânătoare la Wheeler...
bombardiere la Hickman şi o pistă la Haleiwa.
10 grade la babord.
Avem o staţie radar care detectează avioanele de la 125 de mile.
E netestată.
Le ştiu.
Nu-ti dai seama dacă sunt avioanele noastre, ale lor sau un stol de păsări.
Pearl Harbor 5 decembrie, 1941
Interceptez un mesaj de la Tokyo.
Apel de la Tokyo. Zice că nu vă cunoaşte.
Alo ?
E un dentist local care vede Pearl Harbor din biroul lui.
Sunt mulţi marinari pe-acolo ?
Dentistul îi spune că portavioanele nu sunt acolo.
Vorbesc de vreme.
Nu pare să ştie cu cine vorbeşte.
Ciudat.
Dle amiral, putem vorbi între patru ochi ?
De ce-ar folosi un spion telefonul ? Ştiu că îi ascultăm.
Mesajul n-o fi codat.
Cineva din Japonia întreabă un localnic de poziţia portavioanelor noastre.
Mă unge la suflet.
Pune imediat FBl-ul la treabă.
Am găsit flota japoneză ?
Încă o căutăm în toată aria Pacificului.
Ar putea fi Diamond Head fără să avem habar.
La treabă !
Trăiesc.
E prima dată când pot să trimit vorbă.
Ţi-am spus că mă întorc.
Stai jos.
- Eşti chiar tu. - Da.
- Mi-am dorit asta în fiecare zi. - Şi eu, în fiecare secundă.
Am crezut că ai murit. Mi-au spus că ai fost doborât.
Am fost.
Am căzut în ocean. Era atât de rece.
Mi-a fost dor de tine.
M-au găsit nişte pescari francezi.
Am fost în partea ocupată a Franţei, n-am putut trimite veşti.
Dar sunt bine şi acum sunt aici.
Îmi doream doar să te văd. Eşti atât de frumoasă.
Te iubesc.
E-n regulă.
Evelyn, m-am întors.
E-n regulă, n-o să te mai părăsesc, îţi promit.
Rafe, ai murit.
Am murit şi eu.
Ştiu, dar acum totul bine. M-am întors.
Suntem împreună.
Suntem împreună, nu ?
Nu ştiu unde sunt.
Rafe.
Rafe !
Nu te apropia de mine !
Rafe !
Aici radio Honolulu, cu muzică din cea mai frumoasă insulă din Pacific.
E o frumoasă zi de decembrie.
Dacă americanii ar bănui atacul nostru, am afla de la radio.
- Rafe ! - Măi să fie !
Un adevărat as în viată !
Un as doboară 5 avioane.
Eu am doborât 6 Messerschmitt-uri şi 2 deja lovite.
M-au doborât înainte să mă decoreze.
Înapoi dintre duşmani. Cum a fost lupta ?
- Ti-a fost frică ? - Pe rând !
Băieţii din Luftwaffe sunt bunicei. Nu e ca la antrenament. Sunt...
La ei totul tine de tactică.
Naziştii sunt mai iuţi decât noi.
Intră în nori, fac un tonou şi coboară deasupra ta.
Atacă pe la spate, ca unii americani.
Gooz, ai în faţă un as.
Îţi dau şi cămaşa de pe mine !
O iau.
Văd cum v-aţi petrecut timpul pe-aici.
Trebuie să vorbim.
N-am ce vorbi cu tine.
Bea ceva. Un toast.
Pentru întoarcerea din morţi.
Nu e cum mă aşteptam, dar asta e viaţa.
Pentru cel mai bun prieten, Danny...
şi contribuţia lui la război.
Dacă cineva ţine un toast şi nu bei, asta spune ceva.
Bine, Rafe, dacă aşa vrei tu.
- În sănătatea ta ! - Vreţi să fiţi singuri.
Nu, Red !
Sărbătorim !
Plecarea mea la luptă şi faptul că era să fiu ucis...
în timp ce prietenul meu a rămas să-mi apere interesele.
Danny a avut bunăvoinţa să aibă grijă de prietena mea.
Credeam că ai murit ! Am fost amândoi sfâşiaţi.
Am încercat să ne continuăm viaţa.
Şi e frumoasă, nu ?
Eşti un beţiv groaznic. Întotdeauna ai fost.
Tu eşti un prieten groaznic şi asta e ceva nou.
Ai lăsat-o ca să lupţi în războiul altora.
Şi ai avut grijă ca eu să nu merg.
Te credeam mort !
Chipul ei a fost ultimul lucru pe care l-am văzut !
Nu mă pune să mă port de parcă totul e în regulă !
Eu am rămas, Rafe.
Ai avut grijă de asta. Lucrurile s-au schimbat.
- Sper să te obişnuieşti cu gândul. - Eu trebuie să mă obişnuiesc ?
Hai să vedem dacă pot.
Obişnuieşte-te cu asta !
Şi am dat cu stânga !
Bătaie la Hula-la. Trimiteţi poliţia militară !
Eu sunt un prieten groaznic ?!
Hai, Danny !
Prindeţi-i !
O să ne bage la carceră ! Haide !
Grupul operativ e la 320 de mile nord de Pearl Harbor.
E în joc soarta lmperiului nostru.
Rafe, eşti familia mea.
Cât ai fost plecat, m-am simţit foarte singur.
La fel şi ea.
Îmi frângi inima.
Dacă n-ai fi plecat, nu s-ar fi întâmplat.
Deci e vina mea.
Ştiu că există un mod de a rezolva lucrurile...
şi de a fi din nou prieteni.
Nu văd cum ar mai putea fi ca înainte.
Venerat părinte...
Pornesc să-mi îndeplinesc misiunea şi să-mi împlinesc destinul.
Sper că e un destin ce ne va onora familia.
Dacă e nevoie, îmi voi sacrifica bucuros viaţa pentru a-mi servi patria.
Văd o pată.
E prea mare ca să fie avioane.
Asta vrei să faci ? Cal la C-5 ?
Greşită mutare !
Dle locotenent, radarul arată mişcare dinspre nord-est !
Numai puţin.
Linişteşte-te ! Sunt B-17 care vin de pe continent !
Nici o grijă... Cam multe B-17...
Bună lovitură.
Sper că ai un motiv bun.
Un distrugător a scufundat un submarin inamic...
care încerca să intre în Pearl, la 6:53.
- E 7:20 ! - S-a descifrat târziu.
Anunţă la Washington !
"Eşec..."
"Tratativele de pace... inutile."
Thurman aici. Tokyo către ambasada lor din Washington:
"Nu mai utilizaţi maşina de descifrat.
Distrugeţi componentele importante."
Recepţionaţi ?
Marina a interceptat o transmisiune de la Tokyo...
către ambasada lor din Washington.
Le spunea să distrugă maşinile de descifrat şi documentele secrete.
Japonezii aşteaptă un război. Ar trebui să aşteptăm şi noi ?
I-am luat prin surprindere.
Avertisment ! Posibilă actiune ostilă japoneză în orice direcţie !
"Relaţie ruptă. Ostilităţi iminente"... Dar unde ?
Ai pierdut vreodată vreo luptă, Miller ?
Până acum am avut noroc.
Din câte ştiu, nu e vorba de noroc. Echipajul e mândru de tine, fiule.
De ce naiba face infanteria marină antrenamente la ora asta, duminica ?
Dă-i bătaie !
Sunt de la ştiri. Alea nu sunt avioanele Marinei !
Suntem bombardaţi !
Iisuse !
- La posturi! - Alt exerciţiu prostesc !
- Ce naiba a fost asta ? - O bombă !
Fir-ar să...
Daţi-mi sala motoarelor !
Dumnezeule.
Toată lumea la posturi !
Nu e glumă ! Au scufundat Arizona !
Către Cartierul General!
Toată lumea la posturi! Nu e un exerciţiu !
Par japonezi.
Nici măcar n-am ştiut că erau furioşi pe noi !
Du-mă la un avion !
Astea sunt imagini extraordinare ! Aţi văzut ?
Sfinte Sisoe !
Sper că a mai rămas un aerodrom !
La spital !
De ce piloţii marinei zboară numai pe la noi ?
Gura, Red !
Japonezii sunt aici !
Trimite infirmieri pe punte !
La luptă, laşilor !
- Vă salvez eu, căpitane ! - Cere ajutor aerian !
Luaţi măsuri pentru pierderi !
Spune-i ofiţerului de bord să preia comanda !
- Spune artileriştilor... - Toată lumea e la posturi, căpitane.
Ne-aţi instruit bine.
Domnule căpitan...
Ia muniţia de calibrul 50 !
Haideţi ! Trebuie să încărcăm mitraliera !
Haide !
Mai repede !
- Danny, suie-mă naibii într-un avion ! - Haide !
Aduceţi muniţii ! Ne trebuie oameni la mitraliere !
Aveţi comanda, domnule !
Muniţie ! Acum !
Haideţi !
Hai, nenorociţilor !
Un doctor ! Ajutaţi-mă !
Hai în magazia cu provizii ! Luaţi tot !
Vin avioane !
Aşezaţi-i jos !
Luaţi-i de lângă ferestre !
Ajutaţi-i !
Nu trageţi !
Jos, Danny !
Aici Walker!
Vrem avioane cu combustibil !
- Ce se întâmplă acolo ? - Trageţi la ţintă ?
Cred că tocmai am intrat în al doilea război mondial !
- Billy ! - Fugi !
E un obuz neexplodat !
Jos !
Danny, eşti teafăr ?
Haide ! Gooz, mişcă-te !
Ne scufundăm !
Staţi uniţi ! Închideţi tambuchiurile !
- Nu ştiu să înot ! - Tine-te !
Hai, Joe !
- Urcaţi în maşină ! - Sus !
Dă-i drumul ! La o parte !
- Unde mergem ? - Pe o pistă pentru reparaţii !
E încă întreagă !
Sunt în fată !
Jos !
Suntem blocaţi.
Încearcă uşa !
- Mă trage înapoi ! - Curentul e prea puternic !
De ce mai trag în noi ?
Nu vreau să mor !
S-a terminat.
- Cât e de grav ? - Încă nu s-a terminat, domnule.
O întreagă flotă la ancoră...
Doamne Dumnezeule...
Barbara, umple toate seringile cu morfină !
Umpleţi bucătăria !
M-aţi auzit ? În bucătărie !
Acolo !
- Are o rană la gât ! - Duceţi-l în sala de operaţie !
Aici !
Încă sângerează ! Îmi trebuie un hemostat !
Repede ! Un hemostat !
Şi suturi ! Repede !
Domnule doctor !
O să mor ?
Soră !
- Nu mă lăsa. - Doctore, veniţi repede !
Îi astup artera cu degetele ! De ce aveţi nevoie ?
Domnule doctor, concentraţi-vă. De ce aveţi nevoie ?
De un hemostat.
O să te faci bine.
Am bombardat Aleea Distrugătoarelor şi câteva aerodroame mari.
Rămân cele mici.
Îmi mai trebuie muniţie, doamnelor !
Muniţie !
- Putem decola, Earl ? - Aproape.
- Jos ! - Sfinte...
Earl, treci aici !
Sergent, ne trebuie ceva mai mult decât o puşcă !
Alte arme ai ?
În magazie !
Mişcaţi-vă !
Ai spus că avioanele sunt gata, dar... Dar ce ?
Ăsta nu e bun de nimic ! Mai am patru:
unu e gata, două au nevoie de muniţie şi unu de combustibil.
- Repede ! Capul jos ! - Mişcaţi-vă !
Anthony, Red, voi rămâneţi la mitraliera de calibru 50 !
Gooz, du-te la următorul buncăr şi acoperă-ne !
Avioane !
Să tragem ?
Staţi jos, fir-ar să fie ! Nu trageţi ! Nu vă mişcaţi !
Nu ştiu că suntem aici. Staţi jos.
Nu, fir-ar să fie ! Nu ştiu că suntem aici. Nu trageţi.
Dumnezeule.
Nu văd arme. Cred că pleacă.
O să se întoarcă. Încă mai avem avioane.
Atenţie, piloţi !
Luaţi viteză cât mai mare pe pistă.
Decolaţi şi zburaţi jos.
Nu lăsaţi nici un Zero în coada voastră ! Nu vă blocaţi !
Nu vă opriţi. Trebuie să-i despărţim.
- Îi doborâm unul câte unul. - Exact.
Un P-40 nu depăşeşte un Zero. Nu încercaţi.
Trebuie să-i întrecem la îndemânare.
O să bombardeze hangarul !
Luaţi mitralierele şi haideţi !
Zerouri !
Adăpostiţi-vă !
- Jos ! - Repede, băieţi !
Danny !
Haide !
Lasă-l ! E mort !
Ne snopesc ! La avioane ! Repede !
Termină-i !
Fugi de-aici, Red ! Mă descurc ! Du-te !
Hai odată.
- La o parte, Joe ! - Gata, plec !
Ajută-mă !
Joe, ai trei Zerouri în spate !
Virează !
Dumnezeule...
- La naiba. - Ce faci ? Mişcă !
Decolează, Danny.
- Fără tine nu fac mare lucru ! - Am înteles !
La luptă !
E foarte strâns, Rafe !
Pista e prea scurtă !
Măreşte viteza înainte de decolare !
Nu te bloca.
Nu cred că reuşesc !
Ridică-te.
Am reuşit ! Am decolat !
Ne urmăresc nişte Zerouri !
Câte ?
5 sau 6 !
Lasă-te la sol, Danny !
Hai să-i despărţim !
Ia-o la stânga ! Eu o iau la dreapta !
Earl, du nişte arme în turn !
Bine ! În maşină !
Am trei în spate !
Opreşte ! Haideţi ! Mişcă-te, Red !
Haideţi ! Repede !
Încă mă urmăresc două, Rafe !
Nenorocitul naibii !
Earl, du naibii nişte arme în turn !
Sunt doar zece etaje ! E al naibii de sus !
Rafe, sunt înconjurat ! Nu scap de ele !
Mai am trei în spate !
- Zăpăceşte-i ! - Nu pot să scap de ei !
La naiba ! Hai să jucăm "Care-i laşu' " !
S-a făcut.
- Vin spre tine. - Nu vira până nu-ţi spun ! Nu vira !
- Nu încă ! - Haide !
La stânga ! Acum !
I-am doborât !
Puneţi-le acolo !
Încărcaţi asta !
Suntem în turn !
Aduc unul pe lângă tine !
Vine pe-aici ! Să-i venim de hac !
Nu trageţi. Vine.
Sper să fii pregătit când vin !
Nu trageţi !
Foc !
Bine ţintit, băieţi !
Bravo, Earl!
- Mă duc spre Aleea Distrugătoarelor. - Vin cu tine.
La treabă !
Mă duc după el.
L-am doborât, Rafe !
Avioane P-40 !
Intră în nori ! Nu-i lăsa pe nenorociţi să plece acasă !
Acum voi sunteţi atacaţi.
Vă vin eu de hac.
Danny, am mai doborât unul !
Hai odată !
Stai acolo !
Al meu eşti, nenorocitule !
Cololnelul Fuchida raportează: "Victorie mare. Multe nave distruse."
Din 350 de avioane, am pierdut doar 29.
Suntem gata de al treilea atac.
Nu mai avem elementul surpriză.
Anulăm al treilea atac.
Domnule amiral.
Cine te-a învăţat să pilotezi, locotenent ?
El.
Nu mai da din picioare, Bobby !
- Trebuie să amputez ! - N-o să mori !
Sandra, rămânem fără morfină !
Însemnează-i pe cei care au primit !
Ai primit morfină.
Vorbeşte-mi despre nava ta. De pe ce navă eşti ?
Nu scrie. Ev, ai un marker ?
Foloseşte rujul meu. Pune M de la morfină.
- Garou ! - Garou ?
Unde sunt cleştii ?
Nu mai avem nimic !
- Folosiţi asta. - Du-te afară.
Sunt prea mulţi. Triază-i.
Lasă-i înăuntru doar pe cei ce pot fi salvaţi.
- Nu pot. - Te rog !
Trebuie s-o faci !
Nu lăsa pe nimeni înăuntru, dacă nu e însemnat !
Înapoi, am spus !
Tine-i afară !
- Aşteaptă aici ! - Nu mă atinge, japonezule !
Ia-ţi mâinile de pe mine !
- Du-l la urgenţe ! - Luaţi-l de pe mine !
În salonul din fată !
Cât de grav sunt rănit ?
- O să te faci bine, dragule. - Nu vreau să mor.
N-o să mori. Te tin eu de mână.
Dă-i morfină. Nu mai scapă.
Cei în stare critică la urgenţe !
- Cei cu arsuri lângă copaci ! - Tocmai am găsit-o.
- Nu cred că respiră. - E moartă ! Du-o...
Eşti sigură, Ev ? Mai verifică.
E moartă, Sandra. Du-o acolo !
Trebuie să fii sigură înainte să...
Întoarce-te la treabă, Sandra.
Nu ştiu ce să fac.
Domnule amiral... De la Washington.
"Un atac japonez e considerat iminent."
N-au întârziat decât o oră.
Felicitări !
Mă tem că n-am făcut decât să trezim un monstru adormit.
- Cum vă putem ajuta ? - Avem nevoie de sânge. Haideţi !
Nu uita, fiule. Păstrează-ti credinta.
Aminteşte-ţi ce a spus lsus:
"Adevărat îţi spun că astăzi vei fi cu Mine în rai."
Aşa că n-ai teamă, fiule.
Eşti cu adevărat binecuvântat.
O să mori într-o stare de graţie...
Durerea e trecătoare. Gloria e eternă.
O să fii alături de Dumnezeu şi de toţi îngerii foarte curând.
Te absolv de toate păcatele, în numele Tatălui...
al Fiului şi al Sfântului Duh.
Du-te cu Dumnezeu, fiule.
Au rămas mulţi blocaţi în port.
Avem nevoie de ajutoare.
Scoateţi-ne de-aici ! Ajutor !
E cineva aici ! Să vină cineva aici !
Taie coca !
Scoateţi-ne de aici !
Se umple cu apă !
Aduceţi conductă de aer !
- Un furtun pentru aer ! - Noi ce putem face ?
Mai repede nu taie !
Taie odată !
Ieri...
7 decembrie 1941 ...
o dată ce va rămâne în istorie ca o zi a infamiei.
Statele Unite ale Americii au fost atacate pe neaşteptate...
şi în mod deliberat de forţele navale şi aeriene ale lmperiului Japonez.
E limpede că atacul a fost plănuit cu multe săptămâni în urmă.
În tot acest timp...
guvernul japonez a căutat să înşele Statele Unite...
dând declaraţii false şi exprimându-şi speranţa de continuare a păcii.
Atacul de ieri asupra lnsulelor Hawaii...
a cauzat daune majore fortelor militare americane.
Cu regret vă spun că peste 3000 de americani şi-au pierdut viaţa.
Oricât ne-ar lua ca să trecem peste această invazie premeditată...
poporul american, cu puterea-i justificată, o să câştige...
obţinând victoria deplină !
Din cauza acestui atac neprovocat şi josnic al Japoniei...
am cerut Congresului să declare stare de război.
E adevărat că încă mai sunt oameni în viată blocaţi în Arizona ?
Se aud bătăi în carenă.
Încercăm să-i scoatem, dar sunt la 12 metri sub apă.
Am ajuns să ne credem invincibili.
Iată că navele noastre au fost distruse de un duşman considerat inferior.
Suntem la marginea prăpăstiei, dlor.
De aceea trebuie să ripostăm.
Ne pregătim să atacăm insulele Marshall şi Gilbert...
Îi lovim cum ne-au lovit ei !
La Pearl Harbor ne-au surprins pentru că n-am privit realitatea în faţă.
Să nu repetăm greşeala.
Avem bombardiere, dar n-avem de unde le lansa.
Midway e departe, iar Rusia nu ne lasă să lansăm un raid de acolo.
Domnule amiral...
Avioanele marinei sunt mici şi parcurg distanţe scurte.
Trebuie duse la câteva sute de kilometri de Japonia.
Ne-am risca portavioanele.
Fără ele, nu ne putem apăra de o invazie.
E cineva aici care crede că victoria e posibilă fără să înfrunţi primejdia ?
Suntem în război ! Bineînteles că există riscuri.
Gândiţi-vă la ele, domnule.
Dacă japonezii ne-ar invada acum...
ar ajunge până la Chicago înainte să îi putem opri.
Domnilor...
Majoritatea dintre voi nu mă ştiu de pe vremea când puteam merge.
Eram puternic, mândru şi arogant.
Acum mă întreb mereu de ce Dumnezeu m-a pus în scaun cu rotile.
Când văd înfrângerea în ochii compatrioţilor mei, în ochii voştri...
încep să mă gândesc că m-a adus în starea asta pentru astfel de vremuri...
când trebuie să ne reamintim toţi cine suntem şi că nu vom ceda !
Cu tot respectul, domnule, ne cereţi imposibilul.
- Domnule preşedinte ! - Lasă-mă, George ! Lasă-mă.
Nu-mi spuneţi mie că e imposibil.
Japonia îşi continuă campania militară în Pacific.
Acasă, milioane de americani readuc fabricile la viată...
pentru a răzbuna Pearl Harbor.
Avem o idee cum să-i bombardăm pe japonezi.
E riscantă, dar îndrăzneaţă.
Tu cine eşti ?
Eu, domnule ?
Căpitanul Low, dle preşedinte.
E ideea lui, dle.
Îmi plac comandanţii de pe submarine.
N-au timp de prostii, la fel ca mine.
La atac, domnilor.
Unde e Dumnezeu ?
Duşmanii noştri cred că un vânt divin îi ocroteşte.
Dar noi îi vedem pe ai noştri întinşi aici.
Căpitane...
-Ltn. Rafe McCawley şi Daniel Walker ? -Da, domnule.
Plecaţi amândoi pe continent în două ore.
- De ce, domnule ? - Întrebaţi-l pe colonelul Doolittle.
Îţi faci bagajul.
Ordine.
Ce fel de ordine ?
Strict secrete.
Adică periculoase.
Nu-l găsesc pe Danny.
De asta ai venit ? Ca să-l cauţi pe Danny ?
Îşi ia rămas bun. Ne-a chemat Doolittle.
Nu pe Danny îl căutam.
Nu te pot lăsa să pleci fără să înţelegi ceva.
Nu trebuie să-mi explici nimic.
Ba da. Te porţi de parcă nu te-aş fi iubit.
Evelyn... Dragostea ta m-a ţinut în viaţă.
Ar fi trebuit să mor acolo.
Acolo, în apă, am făcut o înţelegere cu Dumnezeu.
I-am cerut iertare.
I-am spus că ştiu că am fost un prost că te-am părăsit ca să fac pe eroul.
Şi am promis că n-o să-i mai cer nimic dacă o să te mai văd o dată.
Ştii ceva ?
A meritat.
Tu m-ai ţinut în viaţă, Evelyn. M-ai adus acasă.
O să-mi respect partea de înţelegere.
O să plec. Şi n-o să-ţi mai cer nimic.
Dar vreau să ştiu de ce.
Te rog, spune-mi de ce.
Rafe, sunt însărcinată.
Dumnezeule !
N-am ştiut până în ziua în care ai apărut.
Apoi s-a întâmplat asta.
Încă nu i-am spus lui Danny, nu vreau să ştie.
Trebuie să se gândească la misiune şi să se întoarcă teafăr.
Rafe, n-am vrut decât să avem o casă, să îmbătrânim împreună...
dar viaţa nu m-a întrebat ce vreau.
O să-i dăruiesc lui Danny inima mea...
dar nu voi mai privi niciodată apusul fără să mă gândesc la tine.
Te voi iubi toată viaţa.
Ne vedem la bord.
Singurul lucru care mă înspăimântă...
e că l-ai putea iubi mai mult decât pe mine.
Te iubesc, Danny.
Şi te voi aştepta să te întorci.
Veniţi cu mine.
Dle colonel...
- Felicitări pentru promovare. - Am auzit ce aţi făcut.
- Putem explica, domnule. - Ce ?
Ce ziceţi că am făcut.
Faptul că aţi pilotat în cămăşi înflorate ?
Sau faptul că aţi doborât şapte avioane ?
Sunteţi amândoi decoraţi cu Steaua de Argint şi promovaţi căpitani.
Asta e vestea bună ?
Sunteţi singurii piloţi cu experienţă de luptă.
Am nevoie de voi pentru o misiune pe care o pregătesc.
- Ştiţi ce înseamnă strict secret ? - Da, domnule.
E genul de misiune pentru care iei medalii, dar le primesc rudele.
Sunteţi instruiţi pentru ceva ce n-a mai fost făcut în istoria aviaţiei.
Mergeţi fără să ştiţi unde.
O faceţi în aceste condiţii sau deloc.
- Eu merg, domnule. - Şi eu, domnule.
McCawley, britanicii ti-au trimis lucrurile.
- Mulţumesc, domnule. - Încă ceva.
Lăsaţi-vă naibii cămăşile înflorate acasă.
"Dragă Rafe, e ciudat că ne desparte jumătate de lume... "
"Ar trebui să ştii. În fiecare seară privesc apusul..."
Te-am căutat peste tot.
Danny, ăsta nu e momentul să lăsăm lucrurile nespuse.
Trebuie să privim adevărul în faţă.
Amândoi iubim aceeaşi femeie.
E prima fată pentru care am astfel de sentimente, Rafe.
N-am putut să previn ce s-a întâmplat, cum n-ai putut nici tu.
E totuşi diferit.
A pierdut deja un iubit. Nu vreau să se repete.
Cei ca noi n-au de ales. E război.
Ea ştie asta.
Danny, nu veni în misiunea asta.
N-ai nimic de demonstrat.
Încerci să mă protejezi încă de când eram mici.
Ai tendinta să ai nevoie din când în când.
3 martie 1942.
Misiunea pentru care vă cer să vă oferiţi voluntari e foarte periculoasă.
Uitaţi-vă la cel de lângă voi.
E foarte probabil ca în următoarele şase săptămâni...
unul dintre voi să moară.
Cei îndeajuns de curajoşi ca să accepte misiunea...
să facă un pas înainte.
Şi bunica ar putea decola un B-25 de pe o pistă de 1,6 kilometri.
Eu o să vă învăt să o faceţi pe o pistă de 140 metri.
Pentru că la 141 metri sunteţi morţi !
Odată în aer, îl pilotaţi ca pe un avion de vânătoare, la 9 metri de sol.
Salutaţi-l pe ltn. Richards.
O să ne ajute să facem avioanele mai uşoare.
Aruncaţi grenada antisubmarină şi compasul.
- E nebun, dle colonel. - Doamna noastră e grasă !
Ascultă-l.
Vrem una uşoară.
Viteză maximă !
Sus !
Cum naiba...
La naiba !
- Trec mereu de linie. - Poate nu e o idee prea bună.
Avioanele sunt prea grele. Ia măsuri drastice.
Blindajul trebuie să dispară.
Sunt foarte sigur ! Scapă de el, fiule.
Daţi drumul la frâne !
Haide !
- Dumnezeule ! - Aliniază-i pe toţi la linie !
Să le arătăm cum se face !
Hai ! Viteză maximă !
Dacă el poate...
2 aprilie 1942 USS Hornet
Domnilor, acum vă pot spune că mergem la Tokyo.
Şi îl bombardăm !
O facem la rugămintea expresă a preşedintelui Roosevelt.
Marina ne furişează la 640 kilometri de Japonia...
şi decolăm de pe portavioane.
Au mai decolat vreodată bombardiere de pe portavioane ?
- Nu. - Bine.
Alte întrebări ?
Se poate ateriza un B-25 pe un portavion ?
După ce decolăm...
portavioanele se întorc direct în Hawaii.
Atunci, unde aterizăm ?
Vreau să memoraţi o frază.
Înseamnă "Sunt american."
În chineză.
E mai scurtă cu un metru decât cea pe care am exersat.
- Băieţi ! - Da, domnule.
Ministrul fortelor navale mi-a dat astea.
Ce sunt ?
Medalii primite în semn de prietenie de la japonezi.
Ce facem cu ele ?
Le legăm de bombe şi le înapoiem.
- Ce e ? - Domnule, avem doar 16 avioane.
Şi ?
Japonezii ne-au atacat cu peste 300.
Câtă importanţă va avea aportul nostru ?
Nu că ne e frică, domnule.
Dar s-ar putea să murim şi vrem să ştim pentru ce.
La Pearl ne-au lovit ca un baros.
Dacă ajungem acolo, raidul o să fie ca o înţepătură...
Dar direct în inimă.
Victoria e a acelora ce cred în ea cu tărie şi până la capăt.
Noi o să credem. Şi o să facem şi America să creadă !
Domnule colonel !
- Scuzaţi-mă, dle maior Jackson. - Da.
Vă amintiţi de mine ?
Sigur. Iartă-mă. Voiam să-ti mulţumesc.
E posibil.
Când vin veştile de la băieţii lui Doolittle...
vreau să fiu în postul de comandă.
Îmi pare rău, nu ştiu despre ce vorbeşti.
De unde ştii de misiune ?
Să-i spunem o scăpare nechibzuită.
De la vreun pilot care şi-a dat drumul la gură ?
E vorba de doi, de fapt.
Sunt în mare pericol.
Vreau să fiu acolo când aflaţi dacă au scăpat cu viaţă.
Alţii te-ar băga la carceră.
Alte infirmiere s-ar fi ocupat de altcineva.
N-ar fi stat cu degetele în artera dv.
Nu pot să-ţi promit nimic.
Red, crezi că ne-au ales pe noi pentru că suntem tineri şi proşti ?
Suntem vârful sabiei.
ASTA E PENTRU BETTY
În cinstea plecării în Japonia am luat trabucuri festive !
Trabucuri festive...
Ţine-l în buzunar, lângă inimă.
Poate o să pierdem bătălia asta, dar o să câştigăm războiul, Jack.
- Ştii ce-mi spune asta ? - Nu.
Ei.
Sunt rari cei ca ei.
Iar în astfel de vremuri îi vezi făcând un pas înainte.
Nu e nimic mai puternic decât inima unui voluntar, Jack.
Prietenii mei de la Ministerul de Război nu vor să conduc acest raid...
pentru că mă consideră prea valoros.
Nu vor să zbor alături de cei pe care i-am ales...
i-am bruscat, i-am dojenit, i-am împins până la limită...
şi am ajuns să îi respect.
Vor să fac cu mâna la plecare, dar eu văd altfel lucrurile.
Vin cu voi.
Plecăm mâine după masă. Bombardăm şi ne îndreptăm spre China.
Misiunea e să lovim obiective militare, avioane şi fabrici de tancuri.
Avem radio compasuri de aterizare...
dar aţi spus că în China sunt trupe japoneze.
Dacă ne taie semnalul ?
Aterizaţi cum puteţi şi evitaţi să fiţi capturaţi.
Dacă se strică avionul şi trebuie să ne catapultăm în Japonia ?
În cazul ăsta nu pot să vă spun ce să faceţi.
Dv. ce aţi face ?
N-am fost făcut să fiu prizonier.
Mi-aş pune echipajul să se catapulteze...
aş alege o ţintă militară importantă şi aş intra cu avionul drept în ea.
Dar ăsta sunt eu.
Am 45 de ani, sunt bătrân.
Voi aveţi toată viaţa înainte.
Hotărâţi singuri ce faceţi.
Misiunea începe în câteva ore.
Tu o să stai aici.
Nu vorbi cu ei. Prefă-te că baţi la maşină informaţiile date de noi.
Aici Annie Orfana la Radio Tokyo.
Către băieţii singuri din Pacific.:
- "Atenţie ! Inamicul o să vă prindă !" - Poate are dreptate.
Transmit japonezii !
Radarul arată vedete japoneze pe o rază de 360 metri !
Se apropie !
Richards ! Japonezii !
Amiralul Hasley ordonă cuirasatelor să tragă !
Să le scufundăm înainte să ne dezvăluie poziţia.
Anuntaţi Cartierul General !
Dumnezeule...
E de rău !
Japonezi la un kilometru ! Li se spune poziţia noastră !
Trebuia să lansăm de la 640 kilometri. Unde suntem ?
La 998 kilometri.
Ce vrei să facem ?
Nu ştiu dacă avioanele pot duce destul combustibil ca să ajungă în China.
Lansăm acum !
Toţi piloţii militari la avioane !
- Trag în ceva ! - Nu e un exerciţiu ! Haideţi !
Mişcaţi-vă ! Scoateţi piedicile !
Avioanele au nevoie de mai mult combustibil, dar n-o să decoleze !
Scoateţi imediat tot ce nu vă trebuie !
Ne pregătim de zbor !
Fiecare avion primeşte încă 10 canistre de combustibil !
- Repede ! - În avion, băieţi !
Aruncaţi valizele !
Ce armă preferi ?
Dacă vrei să decolezi, dă-mi o armă imediat ! E prea greu !
Adu cozi de mătură ! Vopseşte-le negru şi adu-le aici.
Pune-o în locul armei.
Spune echipajului tău să se uşureze înainte, ca să puteţi decola !
În spate avem mături în loc de mitraliere.
Poate îi speriem.
- Ai grijă de tine. - Bine.
Danny, să ai grijă, ai auzit ?
- Da. Pe curând, Rafe. - Rafe, suntem vârful sabiei.
- Motorul 1 e pornit ! - Motorul 2 e pornit !
Eşti pregătit ?
Turbocompresorul e gata de decolare !
Avem vântul în fată !
Măriţi viteza !
- Ai emoţii ? - Nu... Da, domnule.
Când ai devenit credincios ?
Când m-aţi ales pentru misiunea asta.
- Fă-mi un serviciu. - Spuneţi.
- Roagă-te pentru amândoi. - Să-i dăm drumul !
Viteză maximă !
Haide !
Bravo !
Doamne, scurtă a fost !
Următorul !
Cu toată viteza înainte ! Pornim !
Am reuşit !
Berlinul, Roma şi Tokyo ne-au descris ca pe o naţiune de nehotărâţi...
şi pierde-vară care angajează soldaţi britanici, ruşi sau chinezi...
ca să lupte în locul nostru !
Să mai spună asta acum generalului MacArthur şi oamenilor lui !
S-o mai spună soldaţilor care azi luptă în apele din Pacific !
S-o spună băieţilor din fortăretele zburătoare !
S-o spună puşcaşilor marini !
În faţă e Japonia.
Strângeţi formaţia. La arme !
Suntem în curtea inamicului.
Fiţi cu ochii-n patru ! Văd tărmul.
Atenţie mărită !
- Pregătiţi-vă armele ! - Sunt încărcate !
Pregătiţi-vă, fraierilor.
Ne apropiem de ţintă !
Deschideţi trapele bombelor !
Vedeţi tinta ?
Tinta e localizată !
Să-i facem praf, băieţi !
- Lansaţi artileria. - Lansează bomba !
Prima !
- Lansează bomba ! - A doua !
A treia ! A patra !
- I-am luat prin surprindere. - Tintă lovită !
Lansează bomba !
...Doar fabrici...
Am nimerit !
Ne-am lovit tinta ! Bravo, piloţi!
Se trage de peste tot !
- Ce se întâmplă, Gooz ? - Separaţi-vă !
- Încearcă să "curăti" transmisia. - Se trage în noi!
Trebuie să ieşim din mizeria asta, Gooz !
Foc !
- A izbucnit un incendiu în spate ! - Îl sting !
Danny, intră în nori imediat !
Fir-ar să fie ! Red, vezi ce se întâmplă !
Să sperăm că n-o să nimerească elicea.
- M-a lovit ! - O să distrugă avionul !
Urcă la 240 metri, Red !
Cred că Theo a murit ! Trezeşte-te, Theo !
Intră imediat în nori, Danny !
Ieşim de-aici, Gooz !
Mulţumesc, George.
Ce este, dle general ?
Doolittle a trebuit să devanseze misiunea cu 12 ore.
N-au radio compasuri de aterizare. Avionul care le ducea s-a prăbuşit.
Iar bombardierele s-ar putea să nu ajungă pe continent.
Deci băieţii noştri zboară orbeşte, cu rezervoarele goale.
Să-i ajute Dumnezeu.
Nici un semnal.
Ocean şi nici urmă de pământ. Să aterizezi în neant.
Câte canistre mai avem ?
Sunt toate goale !
- Astea sunt toate ? - Da !
Rafe ! Roagă-te să dăm de pământ !
Reluaţi transmisia radio.
Îmi pare rău, domnilor.
Sunteţi toţi curajoşi.
Printre cei mai curajoşi piloţi cu care am zburat.
Dar trebuie să vă descurcaţi singuri.
Deci a fost o misiune sinucigaşă.
Motorul 1 abia merge. O să-l pierdem curând.
- Îi trebuie combustibil, Rafe. - Îi dau ! Acum ?
Văd tărmul. Văd tărmul !
Recepţionat.
O să scăpăm.
Danny, urmează-mă.
Tărmul e numai la câtiva kilometri.
Ne trebuie un loc bun de aterizare.
Fortez motorul 2 !
O să fie o aterizare grea.
Văd culţurile de orez. Aterizăm acolo.
Motorul 1 a murit !
Îl pierdem şi pe-al doilea în curând !
O să aterizăm. Uşurel.
Redu viteza. O să aterizăm cu ultimii vapori.
Patrule japoneze peste tot !
Danny, aterizează în altă parte !
Puneţi-vă centurile ! Aterizăm fortat !
- Motoarele au murit ! - Dă-te din fată !
Ţineţi-vă, băieţi ! Ne prăbuşim !
Atenţie la copaci !
- E toată lumea teafără ? - Eu da.
Eu da.
Unde e Ripley ?
A murit.
Fii atent să nu apară japonezi !
Patrule japoneze ! Adăpostiţi-vă !
Cine are un încărcător în plus ?
Trebuie să urcăm dealul şi să găsim chinezii.
Suntem blocaţi aici !
- Danny ! - Nu, Rafe ! Rafe !
Capul jos !
Dumnezeule... Danny !
Haideţi !
Danny !
Anthony...
Gooz ! Mă auzi ? Haide.
- Danny ! Încetişor. - Am avut şi aterizări mai bune.
- Ne-ai salvat. - Am ceva în gât.
- Îl scot eu. - Gooz unde e ?
E teafăr. E acolo.
- Grenadă ! - La pământ !
Nu te mişca.
Sunt aici acum. E totul în regulă.
N-o să... N-o să rezist.
Ba da, Danny. Uită-te la mine.
Rafe... Mi-e foarte frig.
N-ai nimic.
Faci ceva pentru mine ?
Pune pe altcineva să-mi scrie numele pe mormânt.
N-o să mori. Ascultă-mă ! N-o să mori, ai înţeles ?
Danny, nu poţi să mori.
Ştii de ce ? Pentru că o să fii tată.
O să fii tătic. Nu trebuia să-ţi spun.
O să fii tată.
Te rog.
Nu, tu o să fii.
Danny, te rog. Te rog.
Te rog, Danny.
Nu trageţi ! Sunt chinezi.
Când privim în urmă după un eveniment înţelegem şi mai mult, dar şi mai puţin.
Înainte de raidul lui Doolittle...
America n-a cunoscut decât înfrângerea.
După el, s-a întrezărit speranţa.
Japonia şi-a dat seama că poate pierde şi a început să se retragă.
America şi-a dat seama că o să câştige.
A fost un război care a schimbat America şi lumea.
Dorie Miller a fost primul negru decorat cu Crucea Marinei.
Dar nu şi ultimul. A intrat într-o frătie a eroilor.
Aceea este pentru toţi participanţii la raid.
Al doilea război mondial a început pentru noi la Pearl Harbor.
1177 de oameni sunt şi azi îngropaţi în distrugătorul Arizona.
America a suferit, dar a devenit mai puternică.
N-a fost inevitabil.
Vremurile ne-au pus la încercare.
Şi din încercarea grea am ieşit învingători.
Danny, vrei să zbori ?
Vino aici !
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu')
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro