www.titlovi.com
Subota, 12. novembar, 1955. 10:03
Dok. Dok.
- Dok. - Šta je?
Opusti se, Dok. To sam ja Marti.
Nemoguće. Upravo sam te poslao u budućnost.
Jesi, ali sam se vratio.
Vratio sam se iz budućnosti.
Mili Bože!
POVRATAK U BUDUĆNOST III
- Hej deco, vreme je za? - Vreme je za zezanje!
- Vreme je za zezanje. - Mili Bože!
Vreme za zezanje?
Datum: Nedelja, 13. novembar, 1955., 07:01.
Prošle noći, eksperiment putovanja kroz vreme je očigledno bio totalni uspeh.
Grom je udario u sat u 22:04,
prenevši neophodnih 1.21 gigavata
u vremenskom vozilu, koje je nestalo u bljesku,
ostavljajući vatreni trag za sobom. Pretpostavljam da su Marti i vozilo
transportovani napred kroz vreme do 1985. godine.
Posle toga ne mogu da se setim šta se desilo.
U stvari, ne mogu ni da se setim kako sam dospeo kući.
Možda su gigavatno pražnjenje i privremeno varijabilno polje
generisane vozilom prouzrokovale poremećaj mojih moždanih talasa
rezultirajući stanjem privremene amnezije.
Sada se sećam momenta posle nestajanja vozila
u budućnosti...
Imao sam viziju u kojoj Marti govori da se vratio iz budućnosti.
Hej, Dok.
Ne sumnjajući, to je bila slika priviđenja.
Dok, smiri se. To sam ja Marti.
Nemoguće. Poslao sam te u budućnost!
Tako je, ali kao što sam ti rekao, vratio sam se. Sećaš li se?
Onesvestio si se. Onda sam te ja doveo kući.
To je nemoguće! Ti ne možeš da budeš ovde!
Nema smisla! Odbijam da verujem da si ovde!
Ovde sam, i ima smisla. Vratio sam se u 1955-u sa tobom.
A ti si iz 1985. čekao da uzmeš knjigu od Bifa!
Kada si uzeo knjigu, ti si iz 1985-e, bio u Delorinu,
mene je udario grom, a ti si onda bio poslat u 1885.
1885.?
To je vrlo interesantna priča, dečko iz budućnosti,
ali jedna stvar se tu ne slaže.
Ako sam ja iz budućnosti sada u prošlosti, kako si ti onda to znao?
Poslao si mi pismo.
"Dragi Marti, ako su moja proračunavanja tačna
primićeš ovo pismo odmah nakon što Delorin udari grom.
Prvo, dozvoli mi da te uverim da sam dobro.
Živeo sam srećno ovih 8 meseci u 1885. godini.
Munja koja je udarila Delorin,
izazvala je preopterećenje i spržila sva električna kola,
aktivirajući fluks u kondenzatoru, vrativši me nazad u 1885.
Preopterećenje je prespojilo vremenska kola
i uništila leteća kola. Na nesreću, automobil više nikada neće moći da leti."
On je zaista leteo?
Da. Napravili smo konverziju u leteći, početkom 21-og veka.
Neverovatno!
"Sada sam kovač, dok
pokušavam da popravim nastalu štetu na vremenskim kolima.
Na žalost, to se pokazalo nemogućim
jer se odgovarajući rezervni delovi neće čak ni izmisliti do 1947. godine.
Međutim, postao sam vrlo stručan potkivajući konje i popravljajući vagone."
1885. Neverovatno!
Zaista si završio kao kovač na starom zapadu.
Prilično teško.
"Zakopao sam Delorin u napuštenom Delgado rudniku
u blizini starog But Hil groblja koje se nalazi na mapi.
Nadam se da će ostati netaknut dok se ne vratiš i pronađeš je u 1955.
Unutra ćeš pronaći uputstva za njenu popravku.
Moj klon iz 1955..." To sam ja.
"Ne bi trebalo biti problema da je popravi kako bi mogao da je voziš u budućnost.
Kada se budeš vratio u 1985., uništi vremensku mašinu."
- Uništi? - Duga je to priča, Dok.
"Ponavljam, ne pokušavaj da se vratiš po mene.
savršeno sam srećan, živim na svežem vazduhu,
i širokim, otvorenim mestima.
Bojim se da neportebna putovanja kroz vreme
samo dovode do rizika daljeg remećenje vremenske konstante.
I, molim te, pobrini se za Ajnštajna umesto mene."
Ajnštajn?
To je tvoj pas Dok. Tako si zvao svog psa u 1985.
"Znam da ćeš ga lepo udomiti.
Ne zaboravi da ga šetaš 2 puta dnevno, i da jedino voli pseću hranu iz konzervi.
To su moje želje. Molim te, s poštovanjem, da ih ispuniš.
I tako, Marti, sada bi trebalo da kažem zbogom i da ti poželim sreću.
Bio si mi dobar, drag, i iskren prijatelj
i zaista si doprineo mnogo u mom životu.
Uvek ću ceniti naše prijateljstvo i sećati se dragih uspomena na tebe
toplim osećanjima sa posebnim mestom u svom srcu.
Tvoj prijatelj u vremenu, Dok. Emet L. Braun.
1. septembar, 1885."
Nisam nikada mogao ni da pomislim da mogu da napišem nešto ovako dirljivo.
Znam, divno je.
U redu je Kopernikus. Sve će biti u redu.
Žao mi je. Ja sam kriv što si zaglavljen tamo.
Nisam smeo da dupustim Bifu da me pronađe.
Postoje i mnogo gora mesta od starog zapada.
Mogao sam da zaglavim u mračnim vremenima.
Verovatno bi me spalili na lomači kao nekog vešca.
Hajde da pogledamo mapu.
Prema ovome, vremensko vozilo je zazidano sa strane tunela.
Možda ćemo morati da ga raznesemo.
Mislim da si probudio mrtve sa tom eksplozijom.
Uzmi ovaj aparat. Hoću sve da dokumentujem!
Ovo me podseća na vremena kada sam pokušavao da dođem do centra zemlje.
Čitao sam svog omiljenog pisca Žil Verna.
Nedeljama sam se pripremao za tu ekspediciju. Nisam do ovde ni došao.
Naravno, tada sam imao 12 godina.
Znaš, pisanje Žil Verna
je utemeljilo moj život.
Kada sam imao 11, prvo što sam pročitao je 20.000 milja pod morem.
Tada sam shvatio da moram posvetiti život nauci.
Pazi ovo. Pogledaj.
Moji inicijali!
Isto kao i u Putovanju u središte zemlje!
To znači da je vremensko vozilo tačno iza ovog zida!
Bilo je zakopano ovde 70 godine 2 meseca i 13 dana.
Zapanjujuće!
Kao što vidiš, grom je prespojio kontrolni čip vremenskog kola.
Dodatna
šema.
Šematski dijagram će ti omogućiti da napraviš delove za zamenu
sa komponentama iz 1955., i vratiš vremensku mašinu u perfektno stanje.
Ne mogu da verujem da ovo malo parče đubreta može da pretstavlja takavi problem.
Nije ni čudo što je ovo kolo spaljeno. Kaže, "Napravljeno u Japanu".
Kako to misliš, Dok? Sve najbolje stvari proizvode se u Japanu.
Neverovatno!
Znaš, kada sam bio mali, želeo sam da postanem kauboj.
Sada, znajući da ću svoju budućnost provesti u prošlosti
zvuči kao da ću predivno provesti svoje penzijske dane.
Upravo mi je palo na pamet, pošto sam završio u 1885.
možda sam sada u knjigama iz istorije. Pitam se.
Mogu li da potražim sebe u arhivama starih novina?
Ne znam.
Uvek si govorio da nije dobro znati mnogo o svojoj sudbini.
U pravu si Marti. Već znam i previše.
Bolje da ne otkrijem sve okolnosti moje budućnosti.
Kopernikus. Idemo dečko!
Idem ja po njega.
Kopernikus!
Hajde. Idemo kući, dečko.
Šta nije u redu?
Šta je bilo, Kopernikus?
Hajde idemo.
Dok, dođi ovamo!
Brzo!
Šta je bilo? Izgledaš kao da si video duha.
Nisi daleko, Dok.
Mili Bože!
Pogledaj ovo.
"Umro 7. septembra, 1885." To je nedelju dana posle tvog pisma!
"Podignuto u znak večnog sećanja od njegove voljene Klare."
Ko je ta Klara?
- Molim te nemoj tamo da stojiš! - U redu. Izvini.
Moram još jednom da slikam.
"Upucan u leđa od strane Bjuford Tenena radi 80$."
Kakvom budućnošću ti to nazivaš?
"Bjuford Tenen je bio ozloglašen revolveraš,
kome su kratki živci i navika da balavi
nametnuli nadimak Besan Pas.
"Bio je brz na obaraču i hvalisavo pobio 12-oro ljudi
ne uključujući Indijance i Kineze."
- Da li uključuje i mene? Da li sam 1 od 12? - Čekaj.
"Ova tvrdnja ne može biti dokazana jer se podaci nisu ažurirali
od kako je Tenen ubio novinara
nakon štampanja nepovoljne priče o njemu 1884."
Zato ne možemo ništa da pronađemo. Dok. Pogledaj.
Viliam Mekflaj i porodica. Tvoji rođaci?
Ime mog pra-pra-pradede je bilo Viliam. To je on. Dobro izgleda.
Mekflajevi, ne Braunovi.
Možda je to neka greška. Možda taj grob nije bio tvoj.
Možda je postojao neki drugi Emet Braun u 1855.
Da li si ovde imao neke rođake tada?
Braunovi nisu došli u Hil Veli do 1908. Onda su bili von Braunovi.
Moj otac je promenio prezime za vreme Prvog Svetskog Rata.
Pogledaj.
Mili Bože, pa to sam ja!
Onda je sve to tačno.
Onda sam zaista to ja.
Neće se to desiti, Dok.
Nakon što popraviš vremenska kola i staviš nove gume na Delorin
vraćam se u 1885. i vraćam te kući.
Jel' ti odeća pristaje?
Sve osim čizama. Malo su tesne.
Jesi li siguran da je ovo autentično?
Naravno. Jesi li ikada gledao neki vestern?
Da, jesam.
Klint Istvud nikada nije nosio ništa nalik ovome.
- Koji Klint ? - Da. Još ti nisi čuo za njega.
Moraš da obuješ čizme.
Ne možeš nositi te futurističke stvari u 1885.
Ne bi čak ni sada trebao u 1955. da ih nosiš.
- Čim stignem tamo, navući ću ih. - OK.
Mislim da smo skoro spremni. Sipaću gorivo u rezervoar.
Tvoja odeća za budućnost je spakovana.
Za svaki slučaj, nove baterije za tvoj toki-voki.
Šta ćemo sa tvojom plutajućom napravom?
- Leteći skejt. - Dobro.
Biće to duga šetnja nazad od Hil Velija do ovde.
To je još uvek najsigurniji plan.
Ne možemo da rizikujemo da te šaljemo u gusto naseljeno mesto.
Ili na mesto koje je geografski nepoznato.
Sigurno ne želiš da naletiš na neko drvo koje je postojalo u prošlosti.
Ovo je nekada bila potpuno otvorena zemlja,
tako da ćeš imati dovoljno mesta za bežanje kada stigneš.
Zapamti, tamo gde ideš nema puteva.
Postoji tamo jedna pećina koja je dobro mesto za sakrivanje vremenskog vozila.
Nove cevi kontrole vremenskog kola su zagrejane.
Vremenska kola uključena.
Napisao sam pismo 1. septembra, tako da ću ga poslati
2. septembra, to je sreda, u 08:00.
Ubili su me u ponedeljak, 7-og. Imaš 5 dana da me pronađeš.
Prema mom pismu, ja sam kovač. Verovatno imam negde neku kovačnicu.
Sve što treba da uradiš je da voziš vremensko vozilo
direktno prema tom ekranu, 88 milja na sat.
Čekaj malo.
Ako vozim direktno prema ekranu, sudariću se sa tim Indijancima.
Marti, ne misliš u 4 dimenzije.
Bićeš prebačen u 1885. a ti Indijanci neće biti tamo.
Dobro.
Srećno, za dobrobit obojice.
Vidimo se u budućnosti.
- Misliš u prošlosti. - Tačno tako.
Srećno, Marti!
Jesi li spreman, Marti?
Spreman!
- Sređeno! - Idemo.
Indijanci!
Pećina!
Juriš!
Sranje! Konjica!
Dođavola, pokidao sam dovodnu cev za gorivo.
Megi! Natoči malo vode! Imamo povređenog čoveka ovde.
Mama.
- Mama, jesi li to ti? - Polako, samo polako.
Spavao si skoro 6 sati.
Imao sam strašan košmar.
Sanjao sam da sam u vesternu.
Jurili su me svi ti Indijanci
i medved.
Sada si zdrav i čitav, na farmi Mekflajevih.
Mekflaj farma ?
Ti si mi...
Ti si moja...
- Ko si ti? - Megi Mekflaj.
Mekflaj?
Megi?
Gospođa Mekflaj, nemoj da zaboraviš, gospođa.
Kako je vaše ime gospodine?
Istvud.
Klint Istvud.
Udarili ste glavu, g. Istvud.
Nije previše ozbiljno, ali na vašu sreću Šejmus vas je pronašao na vreme.
Šejmus.
Moj muž.
Izvinićete me, idem da uspavam Vilijama.
Vilijam.
U redu je Vil.
- To je Vilijam? - Da.
Vilijam Šon Mekflaj, prvi član naše porodice rođen u Americi.
U redu je, Vil. Ovo je g. Klint Istvud, u poseti.
Voli vas.
Megi.
Imam večeru.
Nisam od onih koji se mešaju u tuđe stvari,
ali kako ste se vi pojavili ovde
bez konja, čizama, ili šešira?
Pa, moj
konj se pokvario, medved mi je pojeo čizme,
a šešir sam zaboravio.
Kako možete zaboraviti stvar kao što je šešir?
- Hoćete li malo vode? - Da.
Rećiću vam šta ću da uradim, g. Istvud.
Pomoćiću vam da pronađete vašeg prijatelja kovača.
Možete prenoćiti u ambaru,
a sutra ću vas odvesti do pruge.
A ona će vas odvesti pravo u grad.
Čak ću vam dati i šešir.
Odlično. Hvala.
To je moj Vilijam.
Mali Vili.
Da.
Mislim da će vam ambar biti komforan.
Nikada mi se svinje nisu žalile na njega.
Šejmus.
- Da popričamo. - Odmah.
Hoćete li ga pridržati na minut?
Jesi li siguran da ne navlačiš neku kletvu na ovu kuću prihvatajući ga tako?
- On je tako čudan mladić. - Da, imam neki predosećaj u vezi njega.
Staranje o njemu je dobra stvar. To je važno.
Hej, drugar.
Pogledaj kako beba priča sa njim.
Mali Vil nikada ne trpi strance.
Kao da je nekako povezan sa nama.
Hej, Vil.
Znači ti si moj, pra-pra-pradeda.
Prvi Mekflaj rođen u Americi.
I popišao si me.
- Dajte nam malo sapuna. - Izvolite.
Pogledajte šta je upravo umilelo kroz vrata.
Nisam znao da je cirkus u gradu.
Mora da je ukrao tu majicu sa nekog mrtvog Kineza.
Šta ćeš, stranče?
Ja ću
vodu sa ledom. - Vodu sa ledom?
Vodu?
Ako hoćeš vodu, idi bolje zagnjuri glavu u valov.
Ovde sipamo viski.
- Izvinite. - Šta?
Pokušavam da pronađem kovača.
Hej, Mekflaj!
Zar ti nisam rekao da nikada ne dolaziš...
Pa ti nisi Šejmus Mekflaj.
Izgledaš kao on, pogotovo sa tim usranim šeširom.
Jesi možda u srodstvu sa tim selljakom?
- Kako se zoveš druškane? - Marti...
Istvud.
Klint Istvud.
- Kakvo je to glupo ime? - Kao da ga je pokupio na đubrištu.
Momci pogledajte ove biserasto bele.
Ovakve nisam video čak ni u prodavnici.
Pogledaj mu mokasine. Od kakve su kože?
- Šta znači taj natpis? - Nike? Je li to indijanski jezik?
Konobaru, tražim onu pokvarenu varalicu, kovača.
- Jesi li ga video? - Ne gospodine. Tenen. Nisam.
Tenen.
Ti si Besni Pas Tenen.
Besni Pas?
Mrzim taj nadimak.
Mrzim ga, jesi li čuo!?
Niko ne sme da me zove Besni Pas!
Pogotovo ne tamo neki ušmekani nitkov, seronja.
Igraj! 'Ajde!
'Ajde propalico! Možeš ti i bolje!
Sranje.
- Bolje beži, veverice! - Za njim!
Ovde imamo novo suđenje. Krajnje je vreme da neko bude obešen!
Pogledaj ga kako se njiše.
To, davno nisam nekoga obesio!
Mogu da pogodim muvu u oko sa 500 jardi, Tenen,
i upravo nišanim u tvoju glavu!
- Duguješ mi lovu, kovaču. - Otkud ti to?
Mom konju je spala potkovica.
Pošto si ti radio potkovicu, ti si kriv.
A pošto mi ti nisi ni platio, onda smo kvit.
Pogrešno!
Ja sam bio na konju kada se to desilo i pao sam sa konja!
I tako sam razbio odličnu flašu Kentaki Redeja.
Po mojoj računici, duguješ mi 5$ za viski
i 75$ za konja!
I to je 80$.
Ako mu je spala potkovica, dovedi ga, staviću mu ponovo.
Ubio sam ga!
- E pa to je onda tvoj problem, Tenen. - Pogrešno. To je tvoj problem.
Onda bolje da imaš oči na leđima.
Jer ćeš jednoga dana zaraditi metak u leđa.
Dok!
Marti, dao sam ti izričite instrukcije da ne dolaziš ovde,
nego da ideš direktno u 1985.
Znam, ali morao sam da dođem.
Drago mi je da te vidim.
Moraćeš nešto da uradiš sa tom odećom.
- Tako obučen, nateraćeš nekoga da te upuca. - Ili obesi.
Koji te je idiot tako obukao?
Ti.
Upucan u leđa od strane Bjuford Tenena zbog 80$?
7. septembar?
To je ponedeljak!
Sada bi voleo da sam mu platio.
Ko je ovo voljena Klara? Ne znam ja nikoga ko se zove Klara.
Ne znam, Dok.
Mislio sam da ti je to možda bila devojka.
Da sam ja umešan u takve socijalne odnose,
ovde u 1885-oj,
moglo bi da izazove poremećaje u vremenskom periodu.
Kao naučnik,
nikada ne bi tako rizikovao.
Pogotovo posle svega kroz šta smo prošli.
- Emet! Zdravo, Emet. - Hubert.
To je major.
Izvini, Emet.
Sećaš li se kada si se prošle nedelje dobrovoljno ponudio
da dočekaš novu učiteljicu na stanici?
Da.
Upravo su nam javili da sutra dolazi.
Evo ti i detalji.
- Hvala na pomoći. - Nema na čemu, Hubert.
Zove se Klara Klajton.
Pa, Dok,
sada znamo ko je Klara.
Marti, to je ne moguće.
Pomisao da mogu da se zaljubim na prvi pogled je romantična besmislica.
Za takav koncept ne postoji naučno obrazloženje.
Nije ti to nauka.
Upoznaš pravu devojku, i ono te udari kao grom.
Molim te, ne govori to.
Tako je bilo sa mnom i Dženifer.
Nismo mogli da skinemo pogled jedno sa drugog.
Bože, Dženifer, nadam se da je dobro.
Ne mogu da verujem da smo je ostavili na terasi.
Ne brini. Biće ona dobro.
Kad si spalio godišnjak u 1955., sve se povratilo u normalu.
Kada se budemo vratili u 1985.
samo ćeš trebati da skokneš do njene kuće da je probudiš.
Zavrni taj ventil tamo, skroz u desno.
Do kraja.
Idemo!
- Ledeni čaj? - Ne, hvala.
To je frižider.
Pretpostavljam da će g-đica Klajton morati da nađe drugi prevoz.
Ako je ne sretnem, onda neće postojati šansa da upadnem u tu romantičnu vezu.
- Kako ti kažeš. - U redu.
Uzećemo Delorin i vratiti se u budućnost.
Pokidao sam crevo od goriva kada sam stigao
tako da ćemo morati da ga zakrpimo i nabavimo nešto goriva.
Kažeš, nemamo goriva?
Da. Ma nije to ništa. Imamo fuziju, zar ne?
Fuzijom se snabdeva vremensko kolo i kondenzator kretanja.
Ali unutrašnji motor radi na principu sagorevanja i treba mu benzin.
I uvek će mu trebati.
Ovde nećeš naći benzinsku pumpu za bar još 100 godina.
Bez goriva nećemo moći da naguramo Delorin do 88 milja na sat.
I šta ćemo sada?
- 24! - Nema svrhe, Marti!
Čak i najbrži konji na svetu ne mogu da trče brže od 35, 40 milja na sat!
Konobar kaže da je to najjača stvar koju imaju.
Probaj.
Još goriva!
Dođavola!
Pokidao sam glavno crevo za gorivo. Jaka stvar nema šta.
Trebaće mi čitav mesec da popravim.
Mesec?
- Upucaćete u ponedeljak! - Znam!
Voleo bi...
Čekaj.
Znam! Možemo da se spustimo sa brda!
Nikada nećemo naći dovoljno glatku površinu. Osim...
Naravno! Led!
Sačekaćemo zimu, kada se jezera zamrznu.
Zimu? Što to pričas? Ponedeljak je za tri dana!
Dobro. Hajde da razmotrimo situaciju, koristeći logiku.
Znamo da sopstvenom snagom neće moći. A znamo da je moguće izvesti.
Samo kada bi mogli da smislimo način
da je nateramo na 88 milja na sat.
To je to.
Koliko brzo može da ide? Ja sam ga vozio najbrže 55 milja na sat.
Čuo sam da je neustrašivi Frank Fargo naterao jednu od ovih do 70
posle Verde raskrsnice.
Misliš li da je moguće dogurati do 90?
90? Svašta. Kome se baš toliko žuri?
Kladili smo se međusobno nas dvojica, pa nas interesuje. To je sve.
Da li je moguće to izvesti, teoretski?
Pretpostavljam, ako bi postojala dovoljno duga i prava pruga
pod izvesnim nagibom, bez vagona
i ako bi se dobro ložilo.
Govorim o toploti vrelijoj nego u samom paklu.
Pod tim uslovima moguće je dostići tu brzinu.
Kada prolazi sledeći voz?
U ponedeljak ujutru u 08:00.
Evo. Ovaj greben je na tri milje od Klajton klisure.
To je jedina duga i prava pruga koja postoji i u 1985.
Čudno. Ova mapa naziva Klajton klisuru Sonaš klisura.
To mora da je neko staro Indijansko ime za nju. Savršeno.
Dovoljno za dugačak most preko klisure
znaš blizu je i onaj Hildejla.
Da, ali prema ovoj mapi
ne postoji most.
Pa, Dok, na ovu ideju možemo da zaboravimo.
Ne možemo da čekamo da se završi.
Marti, pa ovo je savršeno.
Ne razmišljaš u 4 dimenzije.
Da, pa imam problem sa tim.
Zar ne shvataš? Most će postojati u 1985.
Siguran je i u upotrebi.
Sve dok možemo da Delorin doguramo do 88 milja na sat
pre nego što dođe do ivice klisure
stićićemo tačno do tačke u vremenu kada je most završen.
Imaćemo prugu ispod nas i sigurno ćemo preći klisuru.
- A šta će biti sa vozom? - Biće to spektakularn udes.
Šteta što niko neće biti u blizini da to vidi.
- Upomoć! - Mili Bože!
Požurite!
Skači!
Hvala vam gospodine. Spasili ste mi
život.
Emet Braun na usluzi, g-đice
Klajton.
Klara Klajton.
Klara?
Kako prelepo ime.
Mogu li vam pomoći sa time?
Nema potrebe. Mogu i sama.
- Već ste učinili i više nego što treba. - Ali zaista mi nije problem.
Rekla je da može i sama, a mi se žurimo.
G-đice, srećno sa školom, predavanjem i to
Klara.
Ja ću nadoknaditi sve što je uloženo u vremensko vozilo.
Ne brinite se za to. Nekako se osećam odgovornim za to što se desilo.
To bi bilo baš ljubazno od vas, g. Braun. Emet.
Znate, skoro mi je drago što je ta zmija prestrašila moje konje.
Inače, mi se nikada ne bi upoznali.
Mislim da je to bila sudbina.
Hvala vam na svemu.
Nema na čemu.
Videću vas ponovo, zar ne?
Naravno. Videćete vi mene još dosta puta. Imam radnju u gradu.
Ja sam lokalni naučnik, ovaj, kovač.
Koja nauka?
Astronomija? Hemija?
Zapravo, ja sam student svih nauka.
Dok, moramo da idemo.
Da. Izvini nas, Klara.
Moramo da idemo.
Pa-pa.
Kako to misliš, da ćeš je još dosta puta viđati?
Pa viđaću je u prolazu, verovatno.
Jesi li video kako te gleda.
Baš se bila uplašila, zar ne?
G-đica Klajton je zamalo završila na dnu Klajton klisure.
O velikog li sranja! Klajton klisura je nazvana po učiteljici.
- Kažu da je to bilo pre 100 godina. - 100 godina!
- To je ova godina! - Svaki klinac zna tu priču.
Svi bi voleli da svoje učiteljice vidimo na dnu klisure.
Mili Bože!
Onda je ona trebala da padne sa tom kočijom.
Sada sam možda ozbiljno izmenio istoriju.
Slušaj, Dok, velika stvar.
Neće klisuru nazvati tako, i šta sad.
Idemo da spremimo Delorin i da idemo odavde.
Voleo bih da nikada nisam izmislio tu prokletu vremensku mašinu.
Izaziva, ništa drugo do katastrofe.
Dok, ovde Marti.
Čuješ li me? Prijem.
Čujem.
Odlično. Ove stvarčice još uvek funkcionišu.
Dobro. Hajde još jednom da razmotrimo plan.
- Izvinjavam se zbog šturosti modela. - Nije za ocenjivanje. Dobar je.
Dobro. Sutra uveče, u nedelju
odnećemo Delorin na prugu ovde, kod grebena,
pokraj napuštenog rudnika.
Prekretnica je ovde gde greben seče glavnu liniju
tri milje pre Klajton... Sonaš klisure.
Voz polazi iz stanice u 08:00 u ponedeljak ujutru.
Zaustavićemo ga, otkačiti vagone, pomeriti trake i onda oteti,
pozajmiti lokomotivu i upotrebiti je da poguramo vremensko vozilo.
Prema mom proračunu dostićićemo 88 milja na sat tačno pre nego što
dođemo do kraja klisure, na kojoj tački ćemo biti transportovani u 1985.
i bezedno preći most.
Šta ovo znači? Tačka bez povratka.
To je naša (ne)sigurnosna tačka.
Do nje, još imamo vremena da zaustavimo lokomotivu pre nego što se surva u klisuru.
Ali kada je prođemo, ili je budućnost ili propast.
Izvoli. Spoji je na pozitivan kraj.
- U redu. Je li sve spremno? - Da, idemo!
Voz napušta stanicu!
Dolazi do prekretnice!
Zaustavlja se kod promene trake!
Promena trake!
Ide po Delorin!
Gura Delorin
sve do 88 milja na sat!
Ne može biti jednostavnije.
Emet?
To je Klara.
Brzo, pokrij Delorin!
- Zdravo. - Zdravo, zdravo.
Ovo je baš iznenađenje.
Nadam se da ne prekidam nešto.
Samo smo isprobali model lokomotive.
Kada su mi torbe pale sa kočije i
moj teleskop se oštetio.
Pošto si mi rekao da si zainteresovan za nauku
pomislila sam da ćeš možda moći da ga popraviš.
Platiću ti, naravno.
Nisam ni mislio da ti naplatim.
Hajde da gs pogledamo.
Mislim da je sočivo pomereno jer
kada ga pomeriš u ovu stranu postaje mutno.
Vidiš?
Ali kada ga pomeriš u ovu stranu,
onda...
Sve postaje
jasno.
Popraviću ga odmah, i doneću ti večeras.
Večeras je festival.
Nisam mislila da radiš na teleskopu dok je u toku ovakav događaj.
Prisustvovaćeš, zar ne?
- Zapravo, g-đice... - Da, naravno. Festival.
U tom slučaju, videćemo se večeras na festivalu.
- G. Istvud. - G-đice.
Hvala što ćete se pobrinuti za moj teleskop.
Nema na čemu.
Baš je lep teleskop.
Dame i gospodo,
kao gradonacelnik Hil Velija
pričinjava mi veliko zadovoljstvo da ovaj sat posvetim
ljudima okruga Hil!
Neka tu bude za sva vremena!
Recite mi kada, gospodo.
3... 2... 1!
Sada!
Neka festival počne!
Na neki način priliči što smo ti i ja svedoci svega ovoga.
Šteta što nisam poneo foto-aparat.
Spremni gospodo?
Jedini problem je, što nikada neću moći nikome da pokažem.
Smešak, Dok.
Kakva super muzika!
Da, ima dobar ritam, može lepo da se igra.
Dođite ovamo i testirajte sebe sa našim najnovijim proizvodom
iz Samjuel Kolt patenata, kompanija koja proizvodi vatreno oružije
iz Hartforda, Konektikat.
Uzmite na primer, ovaj model.
Novi, poboljšani i prefinjeni Kolt Mirotvorac,
večeras po promotivnoj ceni 12$.
- Dobro veče. - 'veče.
Izgledaš veoma lepo.
Hvala.
Da li bi želela...
- Da li bi volela da... - Naravno.
Mladiću, hoćeš li ti da pokušaš?
Ne, hvala.
Dok, ovo...
Sinko!
- Sinčiću! - Dok zna da igra?
Sine.
Upravo sam rekao da čak i dete može da upravlja ovim oružjem.
- Sigurno se ne bojiš da probaš. - Ne bojim se ja ničega.
Hajde onda. Stani ovde kao čovek.
Sada, mladiću, sve što treba da uradiš je da povučeš ovaj oroz i
pritisneš par puta.
Upravo tamo i to je to.
Tako bi trebalo.
- Mogu li da pokušam ponovo? - Da, naravno.
Reci mi samo. Gde si naučio tako da pucaš?
7. 11.
Bjuford, jesi li siguran da će kovač biti na ovoj igranci?
Naravno, biće ovde. Svi će biti večeras ovde.
Moraćeš da položiš svoje vatreno oružje ako hoćeš da prisustvuješ festivalu.
- Ko će da me natera, a? - Ja.
Maršal Striklend. Nisam znao da ste se vratili.
Ako ne umeš da čitaš znak nadam se da umeš da čitaš ovo.
Prilično opasan dasa kada uperiš drugome pištolj u leđa.
Baš kao i ti, koristm svaku prednost koju mogu.
Hoćeš li da položiš svoje gvožđe?
Samo sam se šalio sa tvojim zamenikom.
Naravno, položiću moje gvožđe.
- Svi ćemo, zar ne momci? - Da, da naravno.
Tenen.
Nož, takođe.
Smešak, maršal.
Pre svega, ovo je žurka.
Jedina žurka na kojoj ću se ja smešiti
je ona na kojoj ćeš ti biti na omči.
Lepo se provedi!
Tako trebaš sa njima. Nikad im nemoj popustiti ni minut
i uvek održavaj disciplinu sve vreme.
Zapamti tu reč. Disciplina.
Hoću, tata.
Baš vam hvala.
G. Istvud, drago mi je da vas vidim.
Vidim da ste nabavili uljudno odelo i lep šešir.
Nekima se nije svidelo kako je predhodni izgledao.
Ovaj vam lepo stoji.
- Vrlo je pristojan. - Hvala.
Frizbi. Davno poznat.
Šta mu je to značilo? Bilo je baš ispred njega.
- To je moje! - Nije više.
Daj mi to. Eno ga, Bjuford.
- Gde? - Tamo.
Igra sa onim slatkišem.
Šta ćeš da uradiš, gazda?
Mislim da ću da mu nabijem cev u leđa tako da niko neće čuti pucanj.
Pažljivo. Imaš samo jedan metak.
Samo mi jedan i treba.
Rekao sam ti da paziš na leđa, kovaču.
Poranio si.
Ovo je Derindžer. Mali, ali efikasan.
Poslednji put kada sam ga koristio, tip je dva dana umirao.
Umro je a da nije iskrvario. Bilo je prilično bolno.
To znači da ćeš biti mrtav negde u ponedeljak za ručak.
Izvinite. Ne znam šta vi mislite ko ste, a mi bi da igramo.
Vidi šta to mi imamo ovde.
Zar me nećeš upoznati? Voleo bih da igram.
Neću ti pružiti to zadovoljstvo. Moraćeš da pucaš.
- Dobro. - Igraću sa njim.
Momci, pravite društvo kovaču dok se ja upoznam sa kobilicom!
To!
Ne mogu baš dobro da igram kad partner drži pištolj u ruci.
Naučićeš.
Možda ću naplatiti svojih 80$ na njoj!
Ostavi je na miru!
Da, kladim se da znaš nešto da uradiš za 80$.
Mislim da ste me potcenili, gospodine.
Jesam li?
Prekini!
Proklet bio!
Ne, ja proklinjem tebe!
Proklinjem te do pakla!
- Ti. - O'ladi malo, drkadžijo!
Prilično teške reči, propalico!
Jesi li dovoljno muško da ih odbraniš sa nečim što nije samo običan tanjir?
Ostavi moje prijatelje na miru.
Šta je bilo druškane? Uplašio si se?
Tako sam i mislio. Kukavica.
Niko mene ne naziva kukavicom.
Onda 'adje da završimo ovo. Sada.
Ne sada Bjuford. Kod maršala nam je oružje.
Dobro onda, sutra!
Sutra pljačkamo Pajn Siti stejdž.
A ponedeljak? Jel' radimo nešto u ponedeljak?
Ponedeljak je ok. Možeš da ga ubiješ u ponedeljak.
Nastavićemo ovo u ponedeljak. Onda ćemo da rešimo ovo.
Ovde na ulici
ispred Palas saluna.
Da. Kada?
- U podne? - Podne?
Ja ubijam pre doručka. 7:00!
8:00. Ja ubijam posle doručka.
Marti!
Prekidajte.
O čemu se radi? Praviš nevolje ovde, Tenen?
Sve je u redu, maršal.
Samo mala lična stvar između mene i Istvuda.
To se ne tiče zakona.
Večeras se sve tiče zakona. Prekidajte.
Bilo kakve nevolje, 15 dana u okružnom zatvoru.
U redu je ljudi. Ovo je žurka. Hajde da se zabavimo!
8:00, ponedeljak, propalico.
Ako ne budeš bio tamo, loviću te i ubiti kao patku.
Kaže se kao kera. Ubiću te kao kera.
Idemo momci!
Neka se ove mlakonje zabavljaju!
Zašto si rekao da ćeš izaći Tenenu na dvoboj?
Ne brini. U ponedeljak ujutru ćemo već otići.
Teoretski, da. Ali šta ako voz kasni?
- Pričaćemo o tome kasnije. - Ne, pričaćemo o tome sada.
- Hvala vam na hrabrosti. - G-đice.
Da se niste umešali, Emet bi možda stradao.
Marti... Klint, odvešću Klaru kući.
- Dobro. Laku noć. - Baš si mu rekao.
Drago mi je da se neko konačno našao da mu se suprotstavi.
Ti si sada na mojoj listi prijatelja. Voleo bih da te častim pićem.
Ne moraš me čašćavati, nije to ništa.
Evo ti na poklon ovaj ganc novi Kolt Pejsmejker i kaiš.
Besplatno?
Hoću da svi znaju da je pištolj koji je ubio Tenena
bio Kolt Pejsmejker!
Nema problema. Hvala.
Naravno ako izgubiš, uzimam ga nazad.
Hvala još jednom.
Imao si ga.
Mogao si jednostavno da odeš i niko ne bi mislio lošije o tebi.
Sve je to moglo ostati kao recimo lakrdija.
Umesto što si ga pustio da te navuče
u njegovu igru, na njegov način, po njegovim pravilima.
Šejmus, opusti se. Znam šta radim.
- Potseća me na jadnog Martina. - Da.
- Koga? - Mog brata.
Čekaj malo. Imaš brata koji se zove Martin Mekflaj?
Imao sam brata.
Martin je dopustio da ga isprovociraju i uvuku u borbu.
Mislio je ako odbije da će ljudi smatrati da je kukavica.
I tako je dobio nož u stomak u salunu u Virdžinija Sitija.
Nikada nije razmatrao budućnost, jadni Martin. Neka počiva u miru.
Naravno, nadam se da vi razmatrate budućnost, g. Istvude.
Mislim o njoj sve vreme.
Onaj krater tamo u sredini, zahvata put zvezdanih staza.
Da. Taj se zove Kopernikus.
Slušaj me. Kao da predajem u školi.
Molim te, nastavi lekciju.
Nikada nisam znao da je astrologija tako interesantna.
Ti znaš tako puno...
Sa svojih 11, bila sam jako bolesna. Morala sam da ležim u krevetu 3 meseca.
Moj otac mi je kupio ovaj teleskop kojeg mi je stavio pored kreveta,
tako da sam mogla da vidim sve kroz prozor.
Misliš li da ćemo ikada moći da putujemo na Mesec
kao vozovima u druge države?
Definitivno. Mada ne još jedno 84 godina, i ne vozovima.
Imaćemo svemirske kapsule sa raketama,
koje će proizvesti tako moćne i ogromne eksplozije
da će savladati silu gravitacije i poslati projektil u svemir.
Emet!
I ja sam čitala tu knjigu!
Citiraš Žil Verna, Od zemlje do meseca.
Čitala si Žil Verna?
- Obožavam Žil Verna. - I ja.
20.000 hiljada milja pod morem. Moj apsolutni favorit.
Prvi put sam ga čitao još kao dečak, hteo sam da upoznam kapetana Nema.
Nemoj da zezaš. Nisi mogao da ga čitati kad si bio mali.
Knjiga je izdata tek pre 10 godina.
Da. Pa mislio sam da sam se osećao kao dečak kada sam je čitao.
Nikada nisam upoznao ženu koja je čitala Žil Verna.
Ja nikada nisam srela muškarca kao što si ti.
Dok?
Nadam se da znaš šta radiš.
Meni se obraćaš?
Meni se obraćaš, Tenen?
Ja sam jedini ovde.
'Ajde! Ulepšaj mi dan.
- Dobro jutro. - 'Bro jutro.
Uzmite cigaru. Mogu li da učinim danas nešto za vas?
- Ne, hvala. - Srećno sutra.
- Molićemo se za vas. - Hvala.
Dobro jutro. Jeste li zainteresovani za novo odelo za sutra?
Ne. Hvala.
- Šta to radiš? - Ništa.
Samo sam bio napolju i uživao u jutarnjem vazduhu.
Ovde je baš lepo ujutru. Zar ne?
Da. Trebamo da odnesemo Delorin i da se spremimo.
Pogledaj to, nadgrobni spomenik.
Daj mi da vidim tu fotografiju ponovo.
Moje ime je nestalo.
To je super, Dok.
Sutra se vraćamo u budućnost i sve će biti obrisano.
Ali samo je ime obrisano.
Nadgrobni spomenik i datum su ostali. Nema smisla.
Znamo da ova fotografija pretstavlja ono što će se desiti,
ako događaji danas nesmetano proteknu do sutra.
- Da. I? - Izvinite me g. Istvud.
- Samo da uzmem mere. - Slušaj druškane, neću da kupim odelo.
- Ovo je za vaš kovčeg. - Moj kovčeg?
Šanse su 2:1 protiv vas.
Dobro je biti spreman.
Znači, ne mora da bude moje ime
na spomeniku, već će možda da bude tvoje.
Znam da ovo nije lako.
Zašto nosiš taj pištolj? Da ne misliš da se stvarno suprotstaviš Tenenu?
Sutra ujutru ja idem nazad sa tobom u budućnost.
Ali ako Bjuford Tenen dođe da traži nevolje, biću spreman za njega.
Čuo si kako me je taj kučkin sin nazvao.
Ne smeš da gubiš svoje pravično rasuđivanje kad te neko proziva.
Upravo to će biti razlog tvoje nesreće u budućnosti.
Šta? Šta sa mojom budućnošću?
Ne mogu da ti kažem. To može samo pogoršati stvari.
Čekaj malo.
Šta nije u redu sa mojom budućnošću?
Svi donosimo svoje odluke i one utiču na tok našeg života.
Uradi ono što moraš,
a ja ću da uradim ono što ja moram.
- Marti. - Da?
Doneo sam odluku.
Ne idem sutra sa tobom.
Ostajem ovde.
O čemu to pričaš?
Nema svrhe poricati.
- Zaljubljen sam u Klaru. - O čoveče.
Mi ne pripadamo ovde.
Ni jedan od nas.
Još uvek možeš da budeš ti taj koji će stradati sutra.
Ovaj nadgrobni spomenik još uvek može da bude u tvojoj budućnosti.
Marti, budućnost nije zapisana.
Može da se menja. Znaš i sam.
Svako može da kroji svoju budućnost kako on to želi.
Ne mogu dozvoliti da ova jedna fotografija odlučuje moju sudbinu.
Moram živeti život onaj za koji ja mislim da je ispravan
iz srca.
Dok, ti si naučnik.
Reci ti meni. Šta je ispravno, čistiti se odavde?
U pravu si, Marti.
- Uspelo je. - Moram makar da se oprostim od nje.
Ma daj, Dok.
Razmisli malo. Šta ćeš joj reći?
Moram da se vratim u budućnost? Neće ona to razumeti.
Dođavola, ja sam sa tobom, pa ne razumem.
Dok.
Slušaj.
Možda...
Možda bi mogli povesti Klaru sa nama.
U budućnost?
Kao što si me potsetio, ja sam naučnik, na ovo moram da gledam sa naučne strane.
Upozorio sam te o remećenju vremenskog perioda za tebe lično.
Stoga, ni ja ne smem...
Nastavićemo kako smo planirali, i ubrzo ćemo se vratiti u 1985.
i uništićemo tu prokletu mašinu.
Putovanje kroz vreme je postalo previše bolno.
Emet je, Klara.
Emet, zar nećeš da uđeš?
Ne, bolje ne. Ja...
Šta je bilo?
Došao sam da se oprostimo.
Oprostimo? Gde ideš?
Odlazim.
Bojim se da te više nikada neću videti.
Emet.
Klara, hoću da znaš da mi je do tebe zaista stalo.
Ali sam shvatio da ne pripadam ovde i da se moram vratiti tamo odakle sam došao.
A gde bi to bilo?
Ne mogu ti reći.
Onda gde god da ideš povedi me sa sobom.
Ne smem, Klara.
Voleo bih da nije moralo da ispadne ovako,
ali veruj mi kad ti kažem da te nikada neću zaboraviti
i da ću te uvek voleti.
Ne razumem šta pokušavaš da kažeš.
Klara.
Mislim da ne postoji način da ti objasnim a da ti to shvatiš.
Molim te, moram da znam.
Ako me iskreno voliš, reci mi istinu.
Pa, dobro.
Ja sam iz budućnosti.
Došao sam ovde u vremenskoj mašini koju sam lično napravio
i sutra moram da se vratim u 1985.
Da, Emet.
Sada razumem.
Razumem, zato što znaš da sam pristrasna književnosti Žil Verna
podvrgao si se laganju da bi to iskoristio.
Svašta sam ja čula,
ali sama činjenica da očekuješ da verujem u to
je toliko ponižavajuća i degradirajuća!
Sve što si trebao da kažeš je: "Ne volim te više i ne želim da te vidim."
To bi bar bilo humanije!
Ali to nije istina.
Drago mi je da te vidim, takođe.
Emet. Čime te mogu poslužiti, uobičajeno?
Ne, Čester, treba mi nešto mnogo jače večeras.
- Sarsparil? - Viski, Čester.
Viski? Jesi li siguran?
Znaš šta ti se desilo za 4. juli.
Viski.
U redu, nisam ti ja tata.
Samo ne bi voleo da te vidim da radiš pogrešnu stvar.
Možeš da ostaviš flašu.
Žena je u pitanju, zar ne?
Znao sam. Viđao sam takav izraz lica
hiljadu puta duž cele države.
Sve što mogu da ti kažem, prijatelju, prebolećeš je.
Klara je jedna u milion.
Jedna u milijardu. Jedna u gigapleksu.
Žena mojih snova. I izgubio sam je za sva vremena.
Mogu vas uveriti da postoje i druge žene.
Radeći sa ovom bodljikavom žicom duž cele države
naučilo me je jednoj stvari zasigurno,
a to je da nikad ne znaš šta ti budućnost može doneti.
Budućnost. Ja ti mogu reći o budućnosti.
Čoveče, zaspao sam.
Koliko je sati, Dok?
Dok!
Budi se!
Ustaj! Idemo!
Treba da ubijem jednu propalicu.
Još je rano šefe. Čemu žurba?
Gladan sam.
I u budućnosti nam ni konji neće trebati.
Imaćemo motorizovane kočije koje će se zvati automobili.
Ako svako bude imao taj auto, šta bilo,
da li će neko hodati ili trčati uopšte?
Naravno da će trčati, ali rekreativno, radi zabave.
Trčati radi zabave? Kakva je to zabava?
Dok!
Koliko je popio?
Ni jednu. To mu je prva i još je nije ni liznuo.
On samo voli da je drži.
Dok!
Šta to radiš?
Izgubio sam je, Marti. Ovde više ništa nemam.
Zato ideš sa mnom.
- Gde? - Nazad u budućnost!
- Da! Idemo! - Odlično.
Gospodo, izvinite me. Moj prijatelj i ja moramo uhvatiti voz.
Za tebe, kovaču.
- I za budućnost. - Amin.
- Emet, ne!
Dok!
Hajde, Dok. Budi se! Budi se, Dok!
- Koliko je popio? - Samo jednu.
- Samo jednu? Ma hajde, Dok. - To je čovek koji ne podnosi alkohol.
- Donesite mi crnu kafu! - Džoj, kafu!
G-đice?
- Dokle ide voz u 8:00? - San Francisko je poslednja stanica.
Uzeću jednu kartu u jednom pravcu.
Da bi ga otreznio na brzinu, treba ti nešto mnogo jače od kafe.
Šta predlažeš?
Džoj, 'ajde da napravimo sok za buđenje.
Hajde Dok, progutaj.
Zas oko 10 minuta
biće trezan kao sveštenik nedeljom.
10 minuta!
Zašto sve mora da bude tako knap.
Uzmi i stavi mu ovu štipaljku na nos.
Kada otvori usta sipaj mu.
Odmakni se.
- Još uvek je bez svesti. - To je bila samo reakcija.
Trebaće još par minuta da mu sok razbistri glavu.
Savršeno.
Hajde Dok. Budi se, drugar.
Budi se!
Šejmus? Nisam očekivao da vidim tebe ovog jutra.
Da. Nešto u meni reklo mi je da bih trebao da budem ovde,
kao da moja budućnost ima nešto sa tim.
Sada će on, za minut. Hajde.
Hajde Dok. Idemo! Probudi se odmah.
Jesi li unutra Istvud?
8:00 sati je i ja te izazivam da izađeš napolje.
Nije još 8:00!
Jeste po mom satu!
'Ajde da rešimo ovo jednom za svagda, propalico!
Ili ćeš opet da se uplašiš?
Slušaj.
Nisam raspoložen za danas.
- Moraću da ti predam. - Da predaš?
Šta mu to znači?
- Znači da si ti pobedio bez borbe. - Bez pucanja? E, ne može to tako.
Ne može!
Znaš šta ja mislim?
Ja mislim da si ti jedna obična usrana kukavica!
Brojaću do 10, a ti izađi i dokaži da grešim!
1!
Dok, hajde trezni se.
- 2! - Bolje izađi, sinko.
Kladio sam se u 20$ na tebe, nemoj da me izneveriš.
3!
Ja sam se kladio u 30$ protiv tebe, nemoj mene da izneveriš.
4!
Bolje se suoči sa tim, jer ako ne izađeš tamo...
- Šta? - 5!
- Šta ako ne izađem? - Onda si kukavica.
6!
I bićeš do kraja svog života!
Svi će svuda pričati kako je Klint Istvud
najveća kukavica na zapadu!
7!
Evo!
8!
Imam ja pištolj.
9!
10!
Jesi li me čuo, propalice?
Rekao sam 10, popišana kukavice!
Ma on je seronja!
Baš me briga šta Tenen kaže!
Baš me briga šta drugi govore.
- Dok, jesi li dobro? - Mislim da jesam.
Koja glavobolja!
- Imate li zadnja vrata ovde. - Pozadi su.
Idemo.
Izlaziš li ti napolje ili ja treba da ulazim?
Jedina stvar koja mi nedostaje je Tilenol.
Kovaču!
Da, jadni tip sinoć
je imao najteži slučaj slomljenog srca kojeg sam ikada video.
Kada je rekao da ne zna kako će da živi ostatak života
znajući koliko je povredio tu devojku,
zaista sam se saosećao sa njim.
Slušaj, Istvud!
Danas sam planirao nekoga da ubijem, a najradije bih voleo da to budeš ti.
Ali ako si ti tako prokleto velika kukavica
biće to tvoj drug kovač.
Zaboravi na mene, Marti, i spašavaj se!
Imaš 1 minut da se odlučiš. Čuješ li me, propalico? 1 minut!
Nikada nisam video do sada čoveka tako slomljenog zbog žene.
Kako li je rekao da se ona zove? Kara? Sara?
Klara? Klara.
- Izvinite. - G-đice?
Je li taj čovek visok, sa velikim garavim psećim okicama
i dugom sivkastom kosom?
Vi ga znate?
Emet!
Vreme je isteklo, propalico!
Spremi se da upoznaš svog tvorca, kovaču.
Ovde sam, Tenen!
Povlači!
Ne!
Mislio sam da ovo možemo da rešimo kao muškarci.
E, pa, milslio si pogrešno, druškane.
Hvala, hvala.
To je bilo dobro.
Znaš li šta ja mislim?
- Mislim da će Bjuford u zatvor. - Da.
Izvadite ga iz tih govana.
Hvatajte ih!
Bjuford Tenen, uhapšen si zbog pljačke Pajn Siti Stejdža.
Imaš li nešto da kažeš?
Mrzim đubre.
Pogledaj!
Da!
- Voz! - Možemo li da stignemo?
Ako presečemo put Kojot prolazom.
Gospodine Istvud.
- Izvolite, vaš pištolj. - Hvala dečko.
Šejmus.
Vredi 12$. Ne korišćen.
- Možda ću ga trampiti za nov šešir. - Da! Čuvaj tu bebu!
Hoću!
Emet!
Vremensko vozilo.
Hajde!
- Idemo! - Daj mi ruku!
Hajde!
Hajde, Marti.
Hajde idemo!
Stavi masku.
Je li ovo zaseda?
Ovo je naučni eksperiment.
Zaustavi voz pre raskršća.
- Dok! - Otkači vagone!
Celog života sam želeo ovo da uradim.
Šta je ovo?
Moja verzija kamenog uglja. Presto klade.
Mešavina uglja i visokooktanske materije
hemijski kombinovano da gori jače i duže.
Koristim ih da se ne bi naprezao.
Ova tri će se užariti jedan za drugim,
pojačaće vatru, podići će pritisak parnog kotla
i voz će ići brže.
Spremni za akciju!
Emet!
Marti, da li su vremenska kola uključena?
Jesu!
Unesi odredišno vreme:
27. oktobar, 1985., 11:00.
Uneto. Trenutno idemo 25 milja na sat.
Ubacujem Presto klade.
Novi manometar će nam pokazivati temperaturu kotla.
Kodiran je bojama da nam javi kada se svaki log zapali.
Zelena, žuta i crvena.
Svaka detonacija će biti propraćena naglom akceleracijom.
Nadajmo se da ćemo dostići 88 milja na sat pre nego što kazaljka pređe 2000.
Što? Šta se dešava kada pređe 2000?
Ceo kotao eksplodira!
Savršeno!
- Upravo smo na 35! - Ok. Marti.
Dolazim!
Emet!
Hajde.
Bolje se drži za nešto! Žuta klada samo što se nije zapalila!
Bože.
Upravo smo prošli 40!
Emet!
Prošli smo 45! Požuri!
50.
Emet!
Klara!
Volim te!
- Šta se dešava? - To je Klara! Ona je u vozu!
Klara? Savršeno.
Ona je u kabini! Idem nazad po nju!
Vetrenjača!
Dok! Prošli smo 50! Nećeš uspeti!
Onda ćemo je povesti sa sobom! Nastavi da me obaveštavaš o brzini!
Klara, pokušaj da dođeš do mene!
- Ne znam da li mogu? - Možeš ti to!
Samo nemoj da gledaš dole!
Tako je!
60 milja na sat!
Dobro ti ide! Mirno i polako!
Hajde!
- Samo još malo! - Ne mogu, plašim se!
- 70! - Nastavi da ideš, Klara!
Hajde! Dobro ti ide!
Samo polako!
Nemoj da gledaš dole! Tako je!
Crvena će se zapaliti!
Klara!
Emet!
Pokušaću da te dohvatim!
- Klara, drži se! - Ne mogu!
Dodaću ti leteći skejt!
Marti, pazi!
Emet, upomoć!
Drži se!
Spreman, Dok?
Hvataj!
To!
Emet!
Klara!
Pa, Dok...
...uništen je.
Baš kao što si želeo.
- Hej, seronjo, sklanjaj se... - Pripazi malo Bif!
Nisam mislio da te uplašim. Nisam te prepoznao.
- Šta to radiš? - Stavljam druge presvlake...
Ideš li kauboju?
Hajmo ljudi. Zakasnićemo.
Tata, neće ti oni čuvati rezervacije ceo dan.
Ne mogu da pronađem naočare.
Jesi li ih videla? U jakni su ti.
Marti? Šta je bilo? Mislili smo da si otišao na jezeru.
- To si nosio na jezero? - Hvala Bogu da ste ponovo oni stari.
Šta bi to trebalo da budeš? Klint Istvud?
Da. Moram da idem po Dženifer.
- Meni se baš sviđa. - Hvala, Bif.
Dženifer.
Džen.
Dženifer.
Marti.
Marti!
Imala sam najgori košmar.
Taj san je bio tako stvaran.
Bio je o budućnosti.
O nama.
A ti si bio otpušten.
Čekaj malo. Kako to misliš da sam bio otpušten?
Hildejl.
Hildejl! Ovde mi živimo.
Mislim, ovde ćemo živeti.
Jednog dana.
Bio je to san, zar ne ?
Veliki M.
- Šta se radi, Mekflaj? - 'De si, čiodo?
Dobra kolica. 'Ajde da vidimo šta znaju.
- Na sledeće zeleno. - Ne, hvala.
Šta je bilo? Kukavica?
- Marti, nemoj. - Uhvati i drži se za nešto.
- Hajde! - Idemo!
Da, idemo!
Je li to bilo namerno?
Da. Zar misliš da sam toliko glup da se trkam sa tim seronjom?
Gospode! Ja bih udario u tog Rols-Rojsa.
Obrisano je.
U pravu si. Nije baš mnogo ostalo.
Dok se nikada neće vratiti nazad.
Nedostaje mi, Džen.
Šta?
- Dok! - Marti!
Radi na paru!
Upoznaj se sa porodicom. Klaru znaš.
- Zdravo Marti! - G-đice!
Ovo su naši momci.
Žil i Vern.
Momci, ovo su Marti i Dženifer.
- Dok, mislio sam da te više neću videti. - Ne možeš nikada smiriti dobrog naučnika.
Morao sam da se vratim po Ajnštajna
i nisam hteo da budeš zabrinut za mene.
Doneo sam ti mali suvernir.
Super je, Dok.
Hvala.
Dr. Braun, donela sam ovu poruku iz budućnosti
i ona je sada obrisana.
Naravno da je obrisana.
Šta to znači?
Znači da tvoja budućnost još nije zapisana.
Ničija nije.
Tvoja budućnost će biti kakvom je načiniš. Načinite je dobrom, oboje.
Hoćemo, Dok!
Odmaknite se!
U redu, momci, vežite se!
Gde ćeš sada? Nazad u budućnost?
Ne. Tamo sam već bio.
KRAJ
Preuzeto sa www.titlovi.com