Един филм на Робърт Земекис
Марли беше мъртъв.
Да.
Мъртъв е.
Като пирон на врата.
Смъртен акт, г-не.
Спри!
Махни се, глупако.
Две пените са си две пенита.
Ей, по-внимателно!
Безделници.
В главната роля Джим Кери
Коледна песен
Участват още Гари Олдман
Колин Фърт
Боб Хоскинс
Робин Райт Пен
Кери Елуис
Фионула Фланаган
Гладни сме, господине!
Моля ви, г-не, много сме гладни. - Някой къшей хляб, гладни сме.
Някакви остатъци. - Умираме от глад.
Моля ви, г-не. Много сме гладни.
Весела Коледа от Негова Светлост, кмета!
Моя ви, г-не. - Виж, ето.
Ей, я се върни! Това е нашето месо!
Върни го, наше си е! Върни се тук!
Ето, г-не. - Благодаря.
Горещи кестени.
Харесва ли ви този? - Идеален е.
Виж каква хубава, свежа змиорка.
Ето ги Отецът, Синът и Светия дух. Ти се махай.
И под кой от тях е граховото зърно?
Махай се. Ето сега, гледайте.
По мотиви от класическата приказка на Чарлс Дикенс
Сценарист и режисьор Робърт Земекис
СКРУДЖ И МАРЛИ
Седем Бъдни вечери по-късно
Весела Коледа, чичо!
Бог да те пази. - Лицемерие!
Коледа лицемерие ли е, чичо? Не го мислиш наистина.
Весела Коледа.
Че за какво си толкова щастлив? Достатъчно беден си.
А ти с право си неприветлив? Достатъчно богат си.
Лицемерие! - Не бъди сърдит, чичо.
Че какъв да бъда като живея в свят с такива глупаци?
Весела Коледа.
Какво е Коледа освен ден за плащане на сметки?
Разбираш, че си с година по-стар и нито с една пени по-богат.
Ако ставаше както аз искам,
всеки идиот, който пее "Весела Коледа"
щеше да ври в собствения си пудинг и да го погребат с кол в сърцето!
Чичо! - Племеннико!
Чествай Коледата по твоя начин и ме остави да я чествам по моя.
Да я честваш ли? Ти не я честваш!
Тогава да я оставя на мира.
Кога си видял добро от Коледа?
От много неща съм извличал добро без да имам печалба.
Коледата е едно от тях.
Винаги съм я възприемал като време за любезност и сърдечност.
Единственото време, когато хората отварят сърцата си
и мислят за всички останали като за равни,
а не като на друга раса.
Следователно, чичо,
въпреки че не съм получил и късче злато или сребро от това,
ми е било хубаво, и казвам Бог да я благослови!
Ако пак те чуя, Кратчит,
ще изживееш уволнение на Коледа!
Добър оратор сте, г-не. Защо не отидете в парламента?
Не бъди сърдит, чичо. Ела, вечеряй с нас утре.
По-скоро бих умрял.
Но защо? Защо толкова коравосърдечно, чичо?
Защо се ожени?
Защото се влюбих.
Защото
си се
влюбил?
Приятен ден.
Не искам нищо от теб. Не те моля за нищо.
Защо не може да сме приятели? - Приятен ден.
Съжалявам от цялото си сърце, че си толкова непоколебим.
Но аз отдавам почит на Коледата и следователно,
весела Коледа, чичо! - Приятен ден!
И честита Нова Година! - Приятен ден!
Весела Коледа и на вас, г-н Кратчит. - Весела Коледа и на вас, г-не.
Ей го на още един.
Чиновник, печелещ 15 шилинга на седмица,
с жена и семейство, а говори за весела Коледа.
Ще се побъркам.
Добър ден. Тук е "Скрудж и Марли", нали?
С кого имам удоволствието да говоря? Г-н Скрудж или г-н Марли?
Г-н Марли е мъртъв от седем години.
Умря точно преди седем години на днешната дата.
Не се съмняваме, че неговата щедрост
е представена добре от живият му партньор.
В това празнично време от годината, г-н Скрудж,
е повече от желателно да помогнем малко
на бедните и мизерстващите.
Мнозина търсят удобство, г-не.
Няма ли затвори?
Затвори ли? Да, има много.
А приютите за бедни работят ли?
Работят. Ще ми се да кажа обратното.
А работят ли в каторгата?
Много са заети, г-не. - Добре!
Страхувах се нещо да не е спряло дейността им.
В това празнично време се опитваме да съберем средства
да купим на бедните храна и сърдечност.
Колко да запиша, че ще дадете?
Нищо. - Искате да останете анонимен ли?
Искам да остана сам! Не съм щастлив на Коледа,
и не мога да си позволя да правя безделниците щастливи.
Подкрепям гореспоменатите учреждения.
И тези, на които им е зле да отидат там.
Много не могат да отидат там.
И честно казано, много биха предпочели да умрат.
Тогава по-добре да го направят за да намалят излишното население.
Приятен ден, господа!
Приятен ден.
Предполагам, че искаш да почиваш утре?
Ако е удобно, г-не.
Не е удобно, и не е честно.
Ако ти взема половин крона за това ще се помислиш за ощетен.
А мен не мислиш за ощетен когато ти плащам за да почиваш.
Е, веднъж в годината е, г-не.
Жалко извинение да крадеш от мен на всеки 25-ти декември.
Но предполагам, че ти трябва целия ден.
Затова пък на следната сутрин ела по-рано.
Да, господине.
В чест на Бъдни вечер!
Дявол го взел!
Къде си?
Защо всичко се случва на мен?
Махай се, махай се!
Глупости!
Нещо ми отслабват нервите.
Това ще да е.
И все пак това са глупости.
Ей, ти!
Какво искаш от мен? - Много.
Кой си ти? - Питай ме кой бях.
Кой си бил тогава?
Приживе бях твоят партньор,
Джейкъб Марли.
Можеш ли да седнеш?
Мога. - Направи го тогава.
Ти не вярваш в мен.
Не.
Защо се съмняваш в сетивата си?
Защото и малките неща могат да им повлияят.
Слабо стомашно разстройство може да ги залъже.
Ти може да си несмляно телешко. Или развалена горчица.
Бучка сирене. Или недопечен картоф.
Ти въобще не си от отвъдното каквото и да си.
Милост, ужасно привидение, защо ме безпокоиш?
Материални човеко, вярваш ли в мен или не?
Да, щом трябва!
Злочестият аз!
Защо си окован във вериги?
Нося веригите, които изковах приживе.
Направих я метър по метър.
Разпознаваш ли модела?
Представяш ли си колко е дълга и тежка твоята верига?
Беше колкото моята преди седем Бъдни вечери.
Твоята верига е масивна.
Джейкъб, не ми говори повече така.
Кажи ми нещо утешително.
Няма какво да ти кажа.
Не мога да остана.
Не мога да стоя дълго на едно място.
Приживе, духът ми не се разхождаше много извън кантората ни,
не е странствал извън границите на дупката ни за обмен на пари.
Сега ме чака вечно пътуване.
Мъртъв си от седем години и пътуваш през цялото време?
През цялото време. Нямам ни почивка, ни спокойствие.
Сигурно си пропътувал много за седем години.
Бях сляп! Не можех да видя живота си!
Пилеех пари и злоупотребявах. Злочестият аз!
Но ти винаги си бил добър бизнесмен! - Бизнесмен!
Човечеството беше моя бизнес.
Общото благо беше моя бизнес.
Милосърдието, търпението и доброжелателността ми бяха...
Чуй ме! Времето ми почти свърши.
Добре, но не ме съди строго, Джейкъб.
Тук съм за да те предупредя,
че все още имаш шанс и надежда да избегнеш моята съдба.
Така и аз мога да допринеса с нещо, Ебенезер.
Винаги си ми бил добър приятел, Джейкъб.
Ще те посетят три призрака.
Това ли ти е надеждата?
По-добре не. - Очаквай първия
утре при първия камбанен звън.
Не може ли всички на веднъж и да приключим бързо, Джейкъб?
Очаквай втория следващата вечер във същия час.
А третия след още една вечер,
след като последния камбанен удар
спре да кънти.
Не очаквай да ме видиш повече.
Съжалявам.
Иска ми се да можех да ти помогна.
Ти ли си призракът, чието идване ми беше предсказано?
Аз съм.
Дали е възможно да си сложиш шапката?
Толкова бързо ли би изгасил, с ръцете си на смъртен,
светлината, която излъчвам?
Не, не, съжалявам.
Нямах това предвид. Не исках да те обидя.
Просто помислих, че...
Кой и какво си ти?
Аз съм Духът на изминалите Коледи.
Отдавна изминали ли? - Твоите изминали Коледи.
Стани.
И тръгни с мен.
Но аз съм смъртен и мога да падна.
Ако само те докосна тук
за кратко ще бъдеш нещо повече от това.
Леле, Боже.
Бях отгледан тук.
Бях малко момче.
Устната ти трепери.
А това какво е?
На бузата ти? - Нищо.
Нещо ми влезе в окото.
Помниш ли пътя?
Дали го помня?
Мога да вървя по него и с превръзка на очите.
Това са просто сенки на отминали събития.
Те не могат да ни видят или чуят.
Познавам ги.
Познавам ги всичките.
Бяха ми съученици.
Да вървим.
Това...
Това беше моето училище.
Училището не е пусто.
Едно дете,
пренебрегнато от приятелите си,
все още е там.
Знам.
Бедното дете.
Нека видим друга Коледа.
Ебенезер!
Ебенезер.
Скъпи ми братко! Дойдох да те отведа у дома!
- Вкъщи ли, малка Фан? - Да, вкъщи!
Татко е много по-мил отпреди.
Говореше ми така нежно една вечер.
Не ме беше страх да попитам дали може да си дойдеш вкъщи.
И той каза "да"! И ме прати с карета за да те взема.
И ще сме заедно през цялата Коледа. И ще сме най-щастливите на света!
Колко си пораснала, малка Фан.
Имаше такова голямо сърце. - Тя почина след време.
И като се замисля,
май имаше деца.
Да, едно дете.
Вярно.
Племенникът ти. - Да.
Познато ли ти е това място?
Дали ми е познато? Бях чирак тук!
Ей, това е стария Фезиуик.
Бог да го благослови! Фезиуик пак е жив!
Ебенезер, ела тук!
Хайде, Дик! Шест часа е.
Скоро ще дойдат.
Ама това е Дик Уилкинс.
Той беше много привързан към мен.
Ей, момчета, стига работа за днес. Коледа е!
Ура!
Дик, Ебенезер, нека да разчистим.
Ще ни трябва много място.
Маестро!
Може ли да ви представя...
Браво! Браво!
А сега, цигуларю, ако обичате.
Време е за сър Роджър ди Ковърли!
Може ли да танцувам с вас?
Ебенезер, твой ред е.
Друг идол ме е изместил. - Друг идол ли? Какъв идол?
Златен.
Нищо не ме плаши повече
от живот, обречен на бедност.
Може ли да попитам, защо съдиш толкова строго
честния стремеж към богатство?
Прекалено много те е страх от света, Ебенезер.
Променил си се. - Променил съм се значи?
Може би съм помъдрял, но не съм се променил спрямо теб.
Отношенията ни са от отдавна.
Започнаха когато и двамата бяхме бедни и без перспектива.
Когато започнаха...
Ти беше друг човек. - Бях момче!
Освобождавам те, Ебенезер.
Някога искал ли съм такова нещо?
Не и с думи. - С какво тогава?
С промененият си характер.
С чуждото си държане.
С всичко, което правеше любовта ми ценна в твоите очи.
Кажи ми, Ебенезер, ако нямахме такива отношения,
би ли ме потърсил сега?
Не.
Мислиш, че нямаше ли?
С удоволствие бих мислила обратното.
Ако днес бе сам, би ли избрал жена без зестра?
Момиче, останало без пукната пара след смъртта на родителите и?
Ти, който оценяваш всичко според печалбата?
Освобождавам те, Ебенезер.
Дано си щастлив в живота, който си избрал.
Призрако, махни ме от това място.
Казах ти, това са сенки на отминали събития.
Те са това, което са. Не вини мен.
Махни ме. Не мога да го понеса.
Остави ме! Върни ме!
Не ме посещавай повече!
Дявол го взел!
Влез, Скрудж!
Ела и ме опознай, човеко!
Аз съм духът на настоящата Коледа.
Погледни ме!
Не си виждал такъв като мен преди, нали?
Никога.
Не си ли се разхождал с по-големите ми братя?
Не мисля, че съм.
Много братя ли имаш?
Повече от 1800.
1842-ма, ако трябва да съм точен.
Виждам, че носиш ножница, но без меч.
Така е.
Мир на Земята. Благосклонност към хората.
Призрако, води ме където искаш.
Пипни наметалото ми.
Какво става? Какво правиш?
Много странно. - Така е.
Малко смъртни имат възможността за райски поглед над човешкия свят.
Да.
Много е красиво.
Призрако, тези бедни хора нямат с какво да си сготвят храна.
А ти затваряш единствените места,
в които могат да стоплят мършавите си меса всеки седми ден.
Чуй ме, Скрудж.
Има хора на тази земя,
които твърдят, че познават мен и братята ми,
и вършат деяния от зложелание и егоизъм в наше име.
Така наречените "духовни лица"
са ни толкова непознати все едно не са живели.
Обвинявай тях за деянията им, не нас.
Добре, така да бъде.
Подушваш ли?
Готви се гъска!
Хайде!
Предполагам, че тази бедняшка къща е от някакво значение.
Това може да си позволи чиновникът ти с оскъдните 15 шилинга на седмица.
Майко! - Татко!
Тъкмо минахме през пекарната. - Подушихме как гъската ни се готви.
Затворете вратата, моля ви. Какво стана с баща ви?
И брат ви. И Марта, миналата Коледа не закъсня.
Майко, ето я. Ето я Марта.
Марта, само да видиш гъската ни. Прекрасна е.
Питър, отивай до пекаря и вземи гъската.
И вземи децата с теб. И без да се размотавате.
Бог да те благослови! Скъпа, много закъсня!
Трябваше да довършим нещо снощи и да разчистим тази сутрин.
Няма нищо, нали си вече тук. Стопли се на огъня.
Не, не, татко се прибира.
Скрий се, Марта. Трябва да се скриеш.
Тук е студено. - Здравей, татко. Здравей, Тими.
Къде е Марта?
Няма да идва.
Няма да идва ли? На Коледа?
Ето ме, татко!
Преметнахме те, татко.
Не се сдържах да те видя разочарован. Само се пошегувахме.
Радвам се да те видя, Марта.
Хайде, Тими. Чувам как пудинга ври.
Да погледнем ли?
Как се държи малкия Тими? - Много добре.
Понякога много размишлява докато стои сам
и мисли за много странни неща.
Каза ми, че докато се прибирал, се надявал да го видят от църквата,
защото бил сакат.
И можело да им стане приятно да си спомнят на Коледа
кой е извършил чудото сакати да вървят и слепи да виждат.
Мисля, че укрепва с всеки изминал ден, скъпа.
Пудингът изглежда апетитно!
Цялата къща мирише като сладкарница.
Призрако, кажи ми, малкия Тим дали...
Виждам празно място до огнището
И патерица без собственик.
Внимателно запазена.
Ура! - Коледната гъска!
Направете място. Да махнем кърпата.
Чудесно! Браво, Питър.
Мисля, че не съм виждал по-великолепна гъска.
Определено е хубава, спор няма.
Но се надявам, че някоя Коледа децата ще вкусят и пуйка.
Може би след време, скъпа.
Вдигам наздравица.
За г-н Скрудж.
Източника на този пир.
Източник, как не. Де да ми беше тук.
Бих го нагостила с ругатни, с които да пирува
и се надявам, че би ги изял с охота.
Скъпа, децата. Коледа е.
Как може някой да пие за здравето
на такъв противен, стиснат и безчувствен човек като г-н Скрудж?
И ти знаеш, че е такъв, Робърт. Никой не го знае по-добре от теб.
Скъпа, Коледа е.
Ще пия за негово здраве заради теб, не заради него.
Весела Коледа и щастлива Нова година.
Той ще е весел и щастлив без съмнение.
Весела Коледа на всички, скъпи мои. Бог да ни благослови.
Бог да ни благослови, всичките.
Весела Коледа и щастлива Нова година.
Призрако, кажи, че малкия Тим ще бъде пощаден.
Ако тези сенки не бъдат променени от бъдещето,
детето ще умре. - Не, призрако, не.
Че какво? Ако ще умира, да умира.
Ще се намали излишното население.
За животно ли мислиш? - Да.
Живо животно? - Да.
За противно животно ли? - Да.
Диво ли е? - Да.
Животното да не би да сумти и ръмжи? - Да.
Има ли го в Лондон? - Да.
Кон ли е? Крава ли е? - Не.
Да не е куче? - Не.
Магаре? - И да и не.
Знам кой е, Фред! Чичо ти Скрудж!
Да!
Наистина ли е казал, че Коледата е лицемерен празник?
Напълно. И е убеден в това.
Не мога да го понасям, Фред.
Аз мога. Жал ме е за него.
Кой страда от капризите му? Само той.
Решил е да не ни харесва, не иска да вечеря с нас
и какви са последствията? Губи една вечеря.
Една много добра вечеря. - Великолепна вечеря.
Със сигурност ни е дал много поводи за веселие.
и ще сме неблагодарни ако не пием за негово здраве.
Той не би го приел, но нека все пак.
Весела Коледа на стареца. За чичо Скрудж.
Призраците толкова малко ли живеят?
Животът ми на тази земя е много кратък.
Свършва тази вечер.
Тази вечер ли? - Тази вечер в полунощ.
Слушай. Времето наближава.
Прости ми,
но виждам нещо странно да се подава изпод робата ти.
Това крак ли е или нокът?
Може и да е нокът предвид оскъдната кожа по него.
Погледни. - Махай се!
Погледни тук. - Побъркан дядка.
Погледни!
Тук долу!
Махай се! - Твои ли са?
Човешки са.
Момчето е Невежество.
Момичето е Бедност.
Пази се и от двете.
Нямат ли подслон и средства за прехрана?
Няма ли затвори?
Няма ли приюти за бедни?
В присъствието на Духа на бъдещите Коледи ли съм?
Ще ми покажеш сенки,
не които са се случили, а ще се случат.
Така ли е, призрако?
Призрако на бъдещето, от теб най-много се страхувам.
Но знам, че и това е за мое добро.
Готов съм за твоята компания.
Води.
Нощта изтича бързо. Това време е ценно за мен.
Води, призрако.
Кога е починал? - Мисля, че снощи.
Или по някое време на Коледа. - Мислех, че никога няма да умре.
Какво ли е направил с парите си?
Само знам, че не ги е оставил на мен.
Вероятно ще бъде евтино погребение.
Не знам дали някой ще иска да отиде на него.
Нямам нищо против да отида... Ако поднесат обед.
Да, може.
Страшен си.
Добре. - Лек ден, господа.
Стегни се, Ебенезер. Притеснил си се нещо.
Няма да ме хванете тук.
Това без съмнение е коледен пудинг.
На улица Лайм съм.
Я стига.
Весела Коледа, Джо.
И щастлива Нова година. Влез.
Влез в гостната и да погледнем.
Ето.
Това какво е, г-жо Дилбър? - Г-жо Дилбър?
Завеси за легло.
Свалила сте ги докато той си е лежал там, така ли?
Да.
Че и защо не?
Родена си да забогатяваш и определено ще го направиш.
Няма да се сдържам ако искам да взема нещо.
Гледай да не нацапаш одеялата.
Това неговите ли са? - Чии мислеше, че са?
Смея да кажа, че няма да му е студено и без тях.
Дано не е умрял от нещо заразно. - Не се страхувай от това.
Компанията му не ми е приятна та да стоя ако е било заразно.
Може да гледаш ризата докато те заболят очите
и пак няма да намериш и една дупка по нея.
Беше му най-хубавата. - Г-жо Дилбър!
Щеше да се похаби ако не бях аз.
Уволнена сте! - Как така да се похаби?
Някой глупак му я е облякъл да го погребат с нея.
Но аз я свалих от него.
Това е краят.
Той отблъскваше всички докато беше жив.
А сега ние ще спечелим от това, че е умрял.
Ако някой се е грижил за него когато се е случило,
вместо да лежи там самичък,
нямаше да вземем тези неща.
Призрако, разбирам!
Нещастния човек, който е умрял в самота
може да съм аз. Животът ми отива натам.
Пресвети Боже! Какво е това?
Призрако, това място е страшно.
Когато си тръгна няма да забравя поуката, да вървим!
Разбирам, и бих го направил, но не съм достатъчно силен.
Призрако, ако има човек, който го е грижа, че човека е починал,
покажи ми го, умолявам те.
Разорени ли сме? - Има надежда.
Надежда ли? Само ако се смили.
Късно е да се смили.
Мъртъв е.
Мъртъв ли?
Към кого ще се прехвърли дългът ни? - Не знам, но ще съберем парите.
И да ги нямаме, надали новия кредитор ще е толкова безмилостен.
Днес ще спим по-спокойно, скъпа.
Нека видя чувствителност за нечия смърт
или тази стая ще ме преследва вечно!
Късно е.
Баща ви закъснява.
Ходи бавно през последните няколко вечери.
Когато носеше...
малкия Тим на раменете си беше бърз.
Но той беше лек...
за носене...
баща ви много го обичаше.
Татко. - Значи днес си отишъл?
Да, скъпа.
Искаше ми се и ти да дойдеш.
Щеше да ти хареса колко е зелено.
Ще го виждаш често.
Обещах му, че ще ходя всяка неделя.
Малкото ми дете!
Малкото ми дете.
Татко, моля те, не скърби. Моля те, татко.
Добре съм, мила. Примирих се.
Убеден съм, че никой от нас няма да забрави малкия Тим.
Не, татко. - Никога.
Благодаря ви.
Благодаря ви, скъпи мои.
Боб.
Призрако, нещо ми казва, че скоро ще се разделим.
Кажи ми...
кой беше онзи мъртвец?
Призрако...
преди да се приближа до камъка, който сочиш,
отговори ми на един въпрос!
Това сенки на неща, които ще се случат ли са
или на неща, които може да се случат?
Човешкият избор предвещава определен край.
Но ако изборът не бъде направен, краят ще се промени, нали?
ЕБЕНЕЗЕР СКРУДЖ
Не!
Аз ли съм човекът, който лежеше там?
РОДЕН НА 7-МИ ФЕВРУАРИ 1786
Призрако, чуй ме!
Вече съм друг човек!
Защо ми показваш това, ако вече няма надежда?
ПОЧИНАЛ НА 25-ТИ...
Призрако!
Призрако, увери ме, че мога да променя сенките, които ми показа
като променя живота си!
ПОЧИНАЛ НА 25-ТИ ДЕКЕМВРИ...
Не, призрако, не!
Добър призрако, помогни ми!
Призрако!
Помогни ми, призрако!
Призрако, ще почитам Коледа и ще пазя духа и през цялата година.
Няма да забравя поуките от миналото, настоящето и бъдещето.
Моля те, призрако,
кажи ми, че мога да изтрия надписа на камъка!
Още са тук.
Аз още съм тук.
Още съм тук.
Още съм тук!
Не знам какво да правя.
Лек съм като перце, весел като ученик.
Чувал съм този смях и преди.
Ей, какво е днес?
Какво е днес, малки ми приятелю? - Ами Коледа е.
Коледа ли? Не съм я пропуснал.
Призраците са направили всичко за една вечер.
Могат да правят каквото си искат. Ама разбира се.
Е, приятелю, знаеш ли магазина за пуйки на ъгъла?
И още как. - Ама, че умно момче.
Дали са продали пуйката, която висеше там?
Не малката, а голямата.
Онази, голямата колкото мен ли? - Какво възхитително дете.
Да, момчето ми. - Още виси там.
Наистина ли? Иди и я купи!
Шегаджия! - Не, сериозен съм.
Купи я и ела тук, а аз ще ти дам един шилинг.
Върни се за пет минути и ще ти дам половин крона.
Ще я пратя на Боб Кратчит. Няма да знае от кого е.
Два пъти по-голяма е от малкия Тим.
Г-жо Дилбър.
Весела Коледа!
Боже мой!
Полудял е!
Скъпа ми г-жо Дилбър,
вие сте най-прекрасното нещо, което съм виждал някога.
Танцувайте с мен, г-жо Дилбър. Танцувайте с мен!
Побъркал сте се, г-н Скрудж! Пуснете ме!
Напълно е откачил!
Каква очарователна жена.
Ще го обичам докато съм жив.
Какво искрено лице има.
Ехо, ето го пилето.
Здравейте!
Как сте? Весела Коледа.
Не може да я носи до Камдън. Сигурно имате файтон.
Карай, добри ми човеко!
Чичо ти се казва Боб! Леля ти се казва Фани!
Може ли тя мен да ме "хвани".
Забавлявайте се! Дълго време ще сте мъртви!
Няма само червеите да се забавляват, я.
Весела Коледа.
Добро утро, г-не. И весела Коледа.
И на вас, г-не. - Весели празници!
И весела Коледа на теб.
"Бог да ви благослови, г-не". - Благодаря ви, г-не.
Весели празници.
Скъпи ми г-не, как сте? Надявам се, че сте успели вчера.
Желая ви весела Коледа.
Г-н Скрудж?
Да, но се страхувам, че името ми може да не ви е приятно.
Но нека ви помоля за извинение.
И ще приемете ли...
Леле, Боже!
Г-н Скрудж, сериозно ли? - И нито фардинг по-малко.
В сумата са включени много, стари дължими плащания.
Скъпи ми г-не, не знам какво да кажа...
Не казвайте нищо. Задължен съм ви.
Благодаря ви много. И Бог да ви благослови.
Господарят ви вкъщи ли е? - Да, г-не.
Аз съм чичо му.
Животното да не би да сумти и ръмжи? - Да.
Има ли го в Лондон? - Да.
Кон ли е? Крава ли е? - Не.
Куче? Прасе? - Не.
Магаре? - И да и не.
Аз знам какво е, Фред! - Какво?
Това е твоят... - Чичо Скрудж?
Да не повярва човек.
Идвам за вечерята...
Ако ме приемете.
Разбира се, чичо, добре дошъл!
Весела Коледа! Това е чичо ми, Ебенезер.
Следващата година ще вечеряме в моята къща.
Настоявам.
Няма да пестя пари. Не мога да ги вземеш със себе си като умра.
Не, не може.
Закъснява с цели 16 минути.
Защо идваш по това време?
Много съжалявам, г-не. Малко закъснях.
Така си е.
Ела тук.
Е, само веднъж в годината е, г-не.
Няма да се повтори. Доста се повеселих вчера.
Ще ви кажа какво, г-н Кратчит.
Няма да търпя повече такива работи.
И следователно...
Ще ви увелича заплатата!
Весела Коледа, Боб.
По-весела Коледа, скъпи ми приятелю,
от която и да е друга.
Ще ти увелича заплатата и ще помогна на семейството ти.
Ще го обсъдим днес следобед на купа коледен пунш.
Но първо, нека запалим огньовете.
Искам да излезеш
и да купиш кофа с въглища
преди да си намерил сили да кажеш нещо.
Тръгвай, Боб.
Ще вдигаме наздравици.
Да, г-не. Веднага, г-не.
Скрудж си удържа на думата.
Направи всичко, което каза, че и отгоре.
А за нашия малък Тим, който оздравя, Скрудж беше като втори баща.
Той се превърна в добър приятел, добър работодател
и добър човек какъвто градът никога не е виждал.
И винаги се говореше за него, че умее да пази духа на Коледа.
И както забеляза малкия Тим...
Бог да ни благослови, всички.
Превод Христо Христов - Alex2604
Translator's Heaven 2010