Милиарди звезди огряват една специална планета.
Нашата планета. Нашият дом.
Единствената планета, за която знаем, че има живот.
Животът започнал в разцвета на планетата, и то в малък размер.
Когато една малка молекула успяла да се възпроизведе.
От тогава, от този магичен момент...
Животът се разпростира по цялото земно кълбо,
запълвайки всяко кътче от него.
Днес има над 5 милиона различни вида.
5 милиона различни начина на оцеляване.
Това е история, която свързва всички ни.
История за надежда и триумф.
История за пътешествието ни из живота.
ЕДИН ЖИВОТ
Всеки живот започва с раждане.
И всяка майка избира къде да започне животът на рожбата й.
Море Рос, Антарктика
Този тюлен на Уедъл е дошъл в тази ледена пустиня, за да роди.
Малкото е едва на няколко часа и е беззащитно.
Зависи изцяло от майка си.
Може да е пролет, но градусите все още падат с 20 под нулата.
А ветрове със скорост 110 км/ч брулят заледения пейзаж.
Тя може само да му държи завет с тялото си.
С надеждата да опази живота на малкото си.
Защо е избрала точно това място, за да роди?
Защото тук са в безопасност от враговете си.
Никой хищник не би могъл да ги нарани насред тази огромна ледена пустош.
Но тук няма храна. Тя е изкопала тази дупка в леда,
за да може да ловува.
След време и той трябва да ловува в ледените води.
Тя трябва да го убеди да влезе.
Не е особено въодушевен. Можем ли да го виним?
Но скоро разбира, че тук е роден да бъде.
Приключението на живота му може да започне.
Адска долина, Япония
При всички видове голяма част от порастването
зависи от уменията и волята на родителите.
Тези макаци живеят във вулканичен планински масив в студения Север.
Имат наистина дебела козина, но все пак чувстват студа.
Зимата е най-сурова за малките.
Някои снежни макаци са открили решение.
Горещите минерални извори.
Находчиви майки водят малките си тук, за да ги спасят от студа
в дълги и горещи бани.
Тук водата е с приятните 100 градуса.
Но защо не всички маймуни са във водата?
Това е привилегия, която е ревностно пазена.
Изворът е за кралското семейство.
Кралица и нейната династия.
Извън водата са всички останали.
Най-младата принцеса живее в охолство, защото големият й род
е твърдо решен да й осигури само най-доброто.
Провинция Лимон, Коста Рика
Не всеки има късмета да бъде подкрепян от семейството си.
Някои разчитат на отдадена самотна майка.
Ето я и нея. Отровна ягодова жаба, не по-голяма от нокътя ви.
Снесла е яйцата си на горския под.
За повечето женски жаби това би било всичко.
Но нейният майчин инстинкт е силен, затова ги пази, докато се излюпят,
а след това мести поповите лъжички на безопасно място.
Качва една попова лъжичка на гърба си и потегля.
Учудващо, започва да се катери.
Ето това търсеше -
специално растение в клоните на дърво, 9 метра над земята.
В листата му има вода, което го прави идеално за ясла.
Тя трябва да го остави, защото долу я чакат още четири.
И трябва да намери листо за всяко едно.
В тези басейни няма никаква храна,
затова дава на всяка своя рожба от собствените си неоплодени яйца.
Едно яйце няма да им стигне за дълго,
затова на всеки няколко дни трябва да посещава всяко едно малко
и да повтаря процедурата.
Един ден тази малка жаба излиза от басейна си
и изоставя отдадената си майка.
Мондика, Конго
Има и отговорни бащи. Тази мъжка горила е оставена да пази малките.
Но не е от най-грижовните.
Деца. Толкова са изморителни.
Този звук е от друг мъжки.
Съперник. Предизвикателство.
Съперникът ще открадне територията му,
ще унищожи семейството му и всичко, на което държи.
Няма отговор.
Когато става дума за важните неща,
той всъщност е добър баща.
Амбосели, Кения
Често, да бъдеш добър родител идва отвътре.
Но в някои случаи се научаваш по трудния начин.
Това малко слонче е родено снощи и е първата рожба на майка си.
Това са първите стъпки на живот, който може да продължи 70 години,
ако малкото оцелее в тези първи критични дни.
За да има достатъчно мляко, майката се нуждае от вода.
Малкото няма избор, трябва да върви с групата.
Успява да измине 8 км, но пътят е дълъг.
Тя не знае какво да прави при водата. Нито как да излезе от нея.
Стадото навлиза в блатото, а майката и рожбата й го следват.
Това е опасно.
Малките слончета могат да заседнат в тинята и да умрат.
Майката се опитва да помогне,
но всъщност бута малкото по-дълбоко в калта.
Бабата вижда проблема.
Избутва дъщеря си от пътя точно навреме.
Независимо дали е слонче или жаба, снежен макак или горила,
родителите правят всичко по силите си да са в безопасност.
Съвсем скоро детството приключва
и те ще разберат, че е време сами да оцеляват в живота.
Започва търсенето на храна, продължаващо цял живот.
Представете си да храните 10 млн. гладни гърла.
Пред това за изправени жителите на този подземен град.
Гран Чако, Аржентина
Градът е заобиколен от поляни.
За съжаление, жителите му, тревни мравки,
всъщност не могат да ядат трева.
И все пак събират всяка възможна травка
и я отнасят в колонията.
И така по цял ден. Всеки ден.
365 дни в годината.
Но защо го правят?
Отворът лежи дълбоко под земята.
Те я нарязват и я дават на вид плесен, който яде трева.
А след това изяждат плесента.
Мравунякът е огромна подземна ферма.
Системата има само един недостатък - плесента произвежда
толкова въглероден диоксид, че въздухът долу става отровен.
Мравките са открили решение и на това.
Построили са специални вентилационни шахти за отдушници.
Те са фермери, архитекти и инженери.
Всяка мравка разполага с мозък с големината на връх на карфица,
но някак, заедно, те са изобретили начин да се изхранват,
за който можем да им завиждаме.
Понякога в живота е най-добре да следваш своя собствен път.
Да ядеш храна, която никой друг не желае.
Плато Симиен, Етиопия
Този огромен брадат лешояд
оглежда земята за следващата си плячка.
Доста съперници мършояди са го изпреварили с този труп.
Но брадатия лешояд няма против да пропусне месото.
Той желае костите.
Защо? Защото отвътре са пълни с костен мозък.
Проблемът е как да стигне до него.
Ето как.
Сега стомашните му сокове, корозивни колкото сярна киселина,
ще могат да разградят костта.
Всеки млад лешояд иска да научи номера.
Но не е толкова лесно, колкото изглежда.
Всеки начинаещ трябва да бъде надзираван.
Ако първия път не успееш...
Опитай пак.
Опитай още веднъж.
Опитай четвърти път.
Уникален и изобретателен начин да се нахраниш.
Запазена марка на брадатите лешояди.
Боа Виста, Бразилия
Векове тези скали са служили на едно умно животно да приготвя храната си.
Толкова умно, че е променило начина,
по който възприемаме животните и дори самите нас.
Тези пещери са дом на една маймуна.
Кафяв капуцин.
Капуцините обожават палмови ядки.
Проблемът е, че са особено твърди. По-твърди са от кост.
Опитната ръка знае, че ядките първо се белят.
След това се оставят да изсъхнат на слънце около седмица.
Тези са вече готови.
Много отдавна тези умни капуцини са разбрали от какво се нуждаят.
Идва ред на последната стъпка.
Преди мислехме, че само хората можем да използваме така инструменти.
Малките гледат и копират големите, точно както при хората.
Съвсем малки осъзнават, че за да свършиш работата,
ти трябва точният инструмент.
Нужни са осем години, за да усъвършенстват трошенето.
Ейн Геди, Израел
В много краища на света ти трябва нещо повече от умение.
За да си набавиш храна, ти трябва кураж.
Преди няколко седмици тази дива коза е родила на върха на тази скала,
където хищниците не могат да стигнат малките й.
Но сега се нуждаят от храна и вода. А те са долу в долината.
Слизането няма да е лесно.
Следвайки майка си, малкото почти е долу,
когато се вкарва в беля.
Козлето никога не е виждало лисица, но знае, че трябва да бяга.
Един погрешен завой, едно колебание
и краткият живот на дивата козичка ще приключи.
Малкото притежава инстинкта да търси място, достъпно само за дива коза.
Днес козлето постъпи правилно
и лисицата ще се прибере гладна.
Невинаги е лесно да си ловец.
Трябва да бъдеш във върхова форма.
Андасибе, Мадагаскар
Богомолка. С остро зрение и светкавични рефлекси.
Перфектният ловец.
А щурецът е перфектната плячка.
Само че е изпреварен от дори по-смъртоносно създание - хамелеон.
Тя може да се слее с обстановката.
Върти очите си независимо едно от друго и набелязва мишената.
Езикът й е като ракета -
улавя плячката с 15 метра в секунда.
И то изневиделица.
Вкусно.
Не е нужно да се трудиш сам. Можеш да работиш в екип.
Намериш ли точния екип, животът ти може да се промени.
Лева Даунс, Кения
В този край на Африка нещата се променят.
И то бързо.
Гепардите ловуват сами. Те са изключително бързи,
но не са достатъчно силни да убият голямо животно.
И зебрата го знае.
Но този гепард е различен. Не ловува сам.
Обедил е сили не с един, а с двама свои братя.
Бързи както обикновено, но сега три пъти по-силни.
Целят се в много по-голяма плячка.
Щраусът знае, че сам гепард не представлява опасност.
Но тези братя променят правилата.
Женската реагира бавно и гепардът се втурва към нея.
Тези братя са разбрали колко успешен екип могат да бъдат.
Флоридски залив, САЩ
Необичайни кръгове на морското дъно
са белег за невероятно успешен екип.
Хитър, координиран и изобретателен.
Тези делфини са осъзнали, че риба на сухо се лови по-лесно.
Този делфин размътва дъното, удряйки силно опашката си в него.
Плувайки в кръг, създава пръстен от кал около пасаж риба.
Рибарска мрежа... от кал.
Мрежата се затяга и рибата е в капан,
докато има само един път навън.
Право в устите на очакващите делфини.
Ами ако си ловец, който не мърда? Който не може да се движи?
Имаш само един вариант - да примамиш жертвата си.
Северна Каролина, САЩ
Венерината мухоловка прави точно това.
Превръща се в неустоима, сълзейки сладък нектар по листата си.
Примамка за гладни гости.
Спусъците - косъмчета, които действат
само когато две от тях биват докоснати в рамките на 20 секунди.
Едно...
... две.
Щом растението храносмила мухата, капанът се активира отново,
готов за следващата жертва.
Работи безотказно, само че...
Ако изяде всички мухи, няма да има кой да опрашва цветовете му.
Няма да има вече мухоловки.
Затова издига цветовете си на 30 см. Далеч от смъртоносните капани.
Тук горе мухите могат спокойно да смучат нектар.
В замяна, оплождат цветовете.
А долу, всичко върви постарому.
Що се отнася до безмилостен лов,
един ловец не бихте искали да срещате.
Архипелаг Комодо, Индонезия
Комодски варан. Най-големият гущер в света.
С дължина 3 метра и тегло 130 кг.
Сега е пикът на сухия сезон.
Идеално време за един варан.
В тази безжалостна жега биволите се разхлаждат във водопоите.
Варанът се приближава предпазливо.
Едно убождане или един ритник могат да го ранят сериозно.
Знае, че само едно ухапване ще му свърши работа.
Лека рана, но тя ще привлече останалите варани наоколо.
Също като акулите, кръвта ги примамва.
Те наобикалят бивола и наблюдават всяко негово движение с дни.
Раната не зараства.
Това е тайното оръжие на комодския варан.
Ухапването му инжектира коктейл от бактерии и отрова.
Дните стават седмици, а биволът става все по-слаб.
А вараните чакат.
Не им трябва нищо друго.
Да забравят глада, да наблюдават и да чакат отровата да подейства.
Биволът е умрял през нощта.
Вараните могат да изядат почти колкото теглото си.
Оглозгват бивола до кости за по-малко от 3 часа.
Ловци. Изобретателни, находчиви, целеустремени.
Привидно държат всички козове.
Но какво можеш да направиш, когато ти си желаната плячка?
Рукинга, Кения
Под това дърво живее малко същество, наречено сенги.
И тя има план.
План, за който са нужни скорост, маневреност и изключителна памет.
Тя е създала сложна мрежа от пътеки около територията си.
И е запаметила всяко завойче на този лабиринт.
Ето защо.
Този тропически гущер е бърз на кратки разстояния.
Но тя притежава маневреността, нужна за острите завои.
Използва предимството на домашния терен.
Тя не просто надбяга гущера, тя го надхитри.
След като се прибра, е време да накърми малкото си.
Планът й за бягство опази живота и на двамата.
За всеки ловец, който се мисли за непобедим,
съществува беглец, способен да го надхитри.
Планината Рорайма, Венецуела
Запознайте се с търкалящата се жаба.
И нейният заклет враг - жабоядна тарантула.
Търкалящата се жаба няма защитна броня. Пълзи бавно.
А подскачането не е за нея.
Изглежда няма шанс.
Но не се казва търкаляща се жаба просто така.
С търкаляне...
... се измъква от всяка опасност.
Река Сибърн, Белиз
Гущер базилиск.
Изглежда спокоен, но ще направи нещо удивително.
Този ловец приближава. Време е да тръгва.
Човек трябва да тича с над 100 км/ч, за да го постигне.
Неслучайно е наричан и Исус Христов гущер.
Но има места, където просто няма къде да избягаш.
Затова най-добрият вариант е да се скриеш в тълпа.
Всяка риба се включва в пасажа, за да се спаси.
Сребърният отблясък затруднява хищниците в избора на жертва.
Уви, такова стълкновение привлича внимание.
Рибата се оказва в центъра на пир.
Пасажът е свит до няколко оцелели.
Гонитбата е вече с хирургическа точност.
Рибата меч комбинира бързина и умение,
за да лови една риба подир друга.
Има ли къде да избягаш?
Риба... която лети.
Бягството от хищник не спасява само теб.
Често залогът е много по-голям.
Червеноклюните тропически птици се прибират у дома от лов.
Фрегатови птици патрулират над водата.
В очакване.
Не искат да го убиват, искат плячката му.
По-лесно е, отколкото да си хванат своя.
Отново засада.
Рибата падна.
Поредната победа за крадците.
Време за гнездене е тук в Тобаго и това пиленце е гладно.
А на баща му му предстои битка.
Фрегатовите птици са бързи, но тропическите са по-маневрени.
Той не отблъсна нападателите, за да нахрани себе си, а малкото си.
Защото за него няма по-важно от семейството.
Изкушаващо е да мислим, че животът е едно просто оцеляване,
но тук живее същество, което разбива тази теория,
защото в живота има една велика цел, един велик стремеж.
Британска Колумбия, Канада
Този гигантски октопод си търси нов дом.
Трябва да е идеален. Тя планира да създаде семейство
и да живее в него до края на живота си.
Тези полупрозрачни завеси от яйца са първото й люпило.
Единственото й.
Гигантският октопод има само една възможност да бъде майка.
За шест дълги месеца не смее да остави яйцата си нито за миг.
Нито дори за да се нахрани.
Готова е да умре от глад
заради доброто на децата си.
Тя нежно духа вода към яйцата, за да ги насърчи да се излюпят.
Нейният живот посърва,
докато гледа как малките й се устремяват към света.
Те значат толкова за нея, че е готова да умре за тях.
Но тя не умира и ще живее още дълго.
За да отгледаме поколение, всички мечтаем
да срещнем перфектния партньор, любовта на живота ни.
Орегон, САЩ
Затова всяка пролет тези красиви птици
летят на север, за да се намерят след дългата и самотна зима.
За да отбележи събирането им, мъжкият й дава най-романтичното.
Риба.
Но женската иска да изпита отдадеността на партньора си,
затова го кани на танц.
Касила, Чили
Този бръмбар рогач търси идеалната партньорка
и смята, че я открие на върха на това дърво.
И ето я и нея, в очакване.
Но любовният живот на един бръмбар
никога не е толкова прост.
Това на главата му не са рога, а челюсти.
Мъжкият Дарвинов бръмбар има едни от най-големите челюсти.
С тях се бие с конкурентите си.
Колкото по-големи са челюстите му, толкова по-добър боец е.
Добре че бронята му е здрава.
Втори съперник.
И още един.
Четвърти.
И поредния.
Ето я най-накрая и нея.
След всичките му премеждия тя не изглежда впечатлена.
За нейна зла участ навикът умира трудно.
При спечелването на партньор мъжките се имат за доминиращи,
но много често женските са тези, които избират.
Това е женски гърбат кит, готов да се чифтосва.
Тонга, Южен Тихи океан
Освен че прави сцена, тя изпуска миризмата си във водата.
Привличайки мъжки от близо и далеко.
Но появят ли се, тя бяга, за да ги накара да я гонят.
Те се борят само за една позиция - да плуват зад нея.
Правят онова, което тя желае. Тя иска да се бият за нея.
40-тонните мъжки се удрят.
Това е епична битка, в която може да има само един победител.
Чак когато женската е сигурна, че най-силният е спечелил,
тя му позволява да застане до нея като неин партньор.
Година по-късно тя се връща в Тонга с перфектното си новородено китче.
Цялата й съдба, целият й живот се свежда до този момент.
Всяко живо същество на Земята споделя едно желание -
не просто да живее, но и да създава живот.
Хората не сме по-различни.
В тях виждаме толкова много от себе си и от в тях в нас.
Дали е интелект или изобретателност...
... сила, изящност или целеустременост.
Смелост...
Дори любов.
Техните животи, нашите животи...
Всеки живот на Земята ще е по-богат,
ако изберем да си спомним всичко, по което си приличаме.
Да си спомним, че делим една планета...
Едно бъдеще.
Превод 0ld SCho0l
UNACS TEAM 2013