ПРИРОДАТА С DISNEY
Всеки ден в Сърцето на Африка
се случват поразителни събития, които никой никога не вижда.
Не толкова отдавна, из тези равнини,
две майки се бореха срещу сили,
които търсеха начин да ги унищожат.
Само чрез прояви на изключителна смелост,
тези майки успяха да надделеят.
А Ф Р И К А Н С К И К О Т К И
Могъща река разделя тези земи.
Тя бележи границата между две съперничещи си семейства лъвове.
На юг обитава Речният прайд –
шест лъвици с техните малки.
Те са добре сплотено семейство
и разчитат един на друг за подкрепа
и защита.
Лейла е най-старата и най-опитна лъвица.
Тя има само едно малко –
шестмесечната Мара.
Възрастта на Лейла започва да си личи.
Животът, прекаран в ловуване, е взел своят дан.
Малките са хранени и отглеждани от лъвиците,
но защитата им осигурява владетелят на прайда –
Ф е й н ! ( Зъб )
Счупеният му зъб е рана от последната битка
и знак за храбростта му.
Той е баща на всички малки и...
техен защитник.
За Мара той е възможно най-добрият татко.
Фейн се грижи за сигурността на Мара и майка й
и охранява земите на прайда –
богати земи, през които, всяка година, във Велико преселение,
преминават милиони.
Фейн напомня на всички лъвове, че единствен той
владее Южното кралство.
На север от реката живее съвсем различна котка –
най-бързото животно на земята –
г е п а р д .
Животът на Сита е различен от този на лъвовете във всяко отношение,
защото живее сама.
Сита има тайна.
Наскоро е родила в това тревисто леговище
пет малки.
Те все още са слепи, безпомощни
и напълно разчитат на майка си.
Сита е самотна майка
и без прайд, който да й помага,
трябва да оставя малките си съвсем сами, когато ловува.
Гепардите може и да са най-бързите животни на Земята,
но ловуването не е толкова лесно.
Газелите на Томпсън, които тя предпочита,
са бързи почти колкото нея
и много пъргави.
Сита е създадена да е бърза,
но издръжливостта й не е голяма.
За да има някакъв шанс, трябва да се прокрадне –
толкова близо,
колкото е възможно.
Има тридесет секунди преди да се изтощи.
Или сега – или никога...
С п о л у к а !
Малките на Сита
няма да гладуват днес.
Реката е Великият Носител на живот в тази пустош.
Но може да бъде и смъртоносен враг.
Бушуващите бързеи могат да завлекат и най-силния лъв към смъртта му.
Това е мястото, където живеят драконите.
Речният прайд се храни с мъртъв хипопотам,
изхвърлен на брега на реката.
Крокодилите не се боят от владетелите на сушата
с едно изключение:
Ф е й н !
Днес, пазителят на прайда
заслужи своя дял.
Пълната с крокодили река дава и едно преимущество:
пази прайда от нахлуване от север.
Северното кралство се владее от най-големия враг на Фейн –
К а л и .
А Кали не е сам.
Той има четири сина в разцвета на силите им.
Заедно, те образуват най-могъщата сила в тези земи –
готова да завладява.
Кали вече господства над лъвиците от Севера,
но не се задоволява с това.
Той и синовете му са тласкани от стремеж да разширят владенията си на Юг.
Ако надделее над Фейн,
той ще убие Мара и новородените й братчета и сестричета.
Кали е най-голямата заплаха за малката Мара.
Засега, нивото на реката е високо –
преграда, която Кали не може да прекоси.
Но рано или късно, водите й ще спаднат...
За петте малки на Сита,
животът в уютния малък дом, изглежда като рай.
Малките са достатъчно големи за първото си пътешествие:
стадата газели са се преместили
и семейството трябва да се приближи към тях.
Сита бързо разбира, че да подкарваш стадо от котки
не е лесно.
За Сита, това е пресичане на откритите равнини,
в търсене на храна;
за малките – забележително приключение.
Какво удивително първо приключение!
Огромни стада още пресичат Южното кралство на Фейн,
така че, храната е в изобилие за Речния прайд.
Лейла може и да е стара,
но е най-опитният ловец.
Тя знае най-добрите места за устройване на засади.
Лъвиците ловуват съвместно.
Водени от Лейла,
те започват бавно да затварят капана.
Въпреки стареещото си тяло,
Лейла е твърдо решена да помогне на прайда.
Ловуването винаги е опасно.
Лейла и сестрите й трябва да ядат бързо,
ако искат да получат дела, който заслужават.
Фейн – покровителят,
изисква лъвския си пай.
За Лейла ловът се оказва злополучен –
от ритника на зебрата едва ходи.
Дееспособността е решаваща за една лъвица.
Прайдът няма да се грижи за женска,
която е твърде слаба, за да ловува.
Нещо нежелателно!
Кали и синовете му са на обиколка.
Лъвовете са най-големият враг на Сита.
Мъжките са над пет пъти по-големи от нея.
Ако беше сама, би избягала,
но със зависещите от нея малки,
трябва да опази територията си.
Изцяло се съсредоточава върху Кали.
Невероятно е: предизвиква го!
Изглежда налудничаво, но е измама –
тя го увлича далеч от малките.
Кали се уморява.
Изигран е.
Синът му обаче, е по-твърдо решен.
Сита рискува всичко.
Нейната бързина й носи победа...
Засега...
Ужасените й малки – разпръснати и безпомощни,
са в опасност, докато не се върнат при майка си.
Времето не е на тяхна страна.
Мракът ще прикрива други хищници.
Това е най-страшният кошмар за майката:
хиените са уловили две от малките й.
Загубени са завинаги.
Сезонът се сменя и земята на прайда изсъхва.
Огромните стада потеглят, в търсене на по-свежи пасища.
Заминават за около година или за малко повече.
Заради заминаването на стадата,
Речният прайд ще бъде затруднен да намира храна.
Лейла е изтощена от нараняванията си.
Мара опитва да ободри майка си, но...
може да направи твърде малко.
Когато стадата потеглят, прайдът трябва да ги последва.
Лейла не може да тръгне.
Тя се нуждае от почивка, за да оздравее тялото й.
Мара е изправена пред ужасен избор:
да остане при майка си или да последва прайда.
Лейла отправя зов и към прайда, и към Мара
и ги моли да я чакат.
Но прайдът трябва да тръгне, за да търси храна.
Те нямат право да излагат на опасност нито себе си,
нито останалите малки.
Прайдът отива все по-далеч и по-далеч.
Лейла се принуждава да направи опит да ги последва.
Мара остава с Лейла, но сега е в опасност.
Майката и дъщерята са загубили защитата на прайда.
Лейла трябва да намери сили да наваксат
в името на дъщеря си.
Малките на Сита растат бързо-бързо.
В представите си, те са най-свирепите ловци на Земята.
Приближават неприятели.
Трима братя гепарди.
Биха могли да бъдат приятна компания,
но могат да са опасни за малките на Сита.
Те са злосторници, който не може да надбяга.
Братята се оттеглят,
но са разделили Сита от малките й.
Мъжките гепарди понякога нападат дребните малки.
Невероятно е: малките отстояват територията си!
Взели са Духа на майка си!
По тези земи, всеки грубиянин
получава грубост.
Лъвиците са уморени след дългото пътуване,
но малките са си малки и следобедният сън бързо приключва.
Нови другарчета в игрите винаги са добре дошли.
За щастие – не може да му махне капака.
Лейла и Мара, дръзнали да поемат по дългия път, най-сетне наваксват.
Но едва ли биха могли да улучат по-лош момент.
Реката е спаднала.
Защитният ров на прайда е изчезнал.
Кали съзира своя шанс да нахлуе в Южното кралство.
Кали и най-големият му син
пресичат пълната с крокодили река.
Фейн усеща опасността.
Със силен рев опитва да възпре нападението.
Но Кали не се подвежда.
Фейн вижда, че са двама срещу един.
Шансовете му са нищожни.
Кали напада.
Фейн не може да отговори.
Синът на Кали също заплашва.
Фейн напуска своя прайд,
оставяйки го незащитен.
Кали е готов да поеме властта.
Мара може да бъде убита.
Но майката би направила всичко, за да спаси малкото си.
Лейла е водач на лъвиците.
Въпреки нараняванията си, тя застава между нашествениците
и скъпоценните малки.
Вдъхновени от Лейла, другите лъвици нападат.
Лейла и лъвиците успяват да съхранят прайда
и скъпите си малки.
Кали е загубил тази битка,
но следващия път може да доведе подкрепления.
Фейн също е отърван от лъвиците.
Но за колко време?
Нападението взима тежък дан.
Това малко е зле наранено, но е щастливо, че е живо...
Но Мара я няма никаква.
Лейла е получила нов съкрушителен удар в битката.
Трябва да събере всичките си сили, само за да се изправи на крака.
Трябва да открие своята Мара.
С отчаяната надежда на майката, тя зове малкото си.
Мара е оцеляла.
Храбростта на нейната майка я е спасила.
Няма връзка по-здрава от тази,
между лъвицата
и нейното малко.
Дъждовете се завръщат, но стадата все още са далеч.
Ловуването никога не е лесно,
но сега е дори много опасно за Сита.
Х и е н и !
Досега Сита е загубила две малки от тези смъртоносни врагове.
Най-големият й страх е, че ще отвлекат и другите.
Кикотът на хиените все повече и повече доближава котилото.
Те знаят, че Сита прикрива нещо.
Малко по малко затягат примката.
Хиените не успяват да се доближат.
Този път смелата защита на Сита спасява малките.
Студен, неспирен дъжд.
Това е време на страдание за всички.
За Речния прайд студеният дъжд е прикрита благодат.
Той им позволява да оценят
връзките и закрилата на голямото семейство.
Една от сестрите на Лейла – Малайка,
има само едно малко.
Заради нелечимите си наранявания
Лейла се сближава със семейството на сестра си.
Ако Лейла заздрави връзката със сестра си,
Малайка ще се грижи за Мара като за собствените си малки.
Времето на Лейла е малко.
Укрепването на връзката със сестра й,
може би е най-големият шанс на Мара да живее.
Лейла скоро ще трябва да изостави своето малко;
а животът на Мара ще зависи от близостта й
с братовчедите й.
Получи се: Мара е осиновена от Малайка и прайда.
Няма нищо по-добро за лъва
от близкото приятелство.
След като Мара е в безопасност,
Лейла може да тръгне...
Настъпил е часът за Лейла да напусне прайда.
З а в и н а г и .
Лейла отива да намери тихо,
спокойно място, където да бъде сама.
Прайдът също се отдалечава.
Мара проверява и за най-слабата миризма,
и за най-малкия знак от своята майка,
но нея я няма там.
Съвсем сама, далеч от любимото си малко,
Лейла най-сетне се отказва от борбата.
Малките на Сита са пораснали и заякнали
и нямат търпение да покажат новите си умения.
След проваленото нахлуване,
Кали следи южния бряг на реката с най-големия си син.
Сега призовава другите си синове да се присъединят към тях.
Кали отива да поздрави синовете си –
били са разделени известно време.
Семейните връзки между тези безмилостни бойци
са много здрави.
Но между тях има и ожесточено съперничество:
те всички искат "короната".
Но Кали е техен баща
и им дава да разберат, че той е все още " Ц а р " .
Заедно, те са най-могъщата сила на земята.
Заедно, те ще извършат ново покушение срещу Фейн
и Речния прайд.
Бъдещето на Фейн като водач
виси на косъм.
С изтърколването на месеците,
малките са станали млади възрастни.
В това силно сплотено семейство,
Мара процъфтява.
Сега е в младежка възраст по лъвските мерки.
Привързаността в Речния прайд
никога не е била по-силна.
Кали и синовете му идват с цялата си мощ.
Враговете на Фейн го притискат.
Започват нападение.
Единствената надежда за Фейн е бягството.
Той бяга за живота си.
За Фейн няма да има пощада, ако се спре.
Групата на Кали е победител,
а Фейн не се мярка никога повече.
Сега нашествениците нападат останалата част от Речния прайд.
Битката е приключена.
Кали и синовете му властват.
Техните желания
сега са закон от двете страни на реката.
Синовете на Кали опитват да се помирят с лъвиците.
В битката, младите са били прогонени надалеч.
Болката от загубата им още е твърде силна.
Младите мъжки от прайда са в най-голяма опасност.
Групата на Кали ги възприема като заплаха
и ги преследва.
Мара също е избягала от битката,
но като лъвица, е по-малко застрашена.
За първи път в живота си, тя е сама.
Загубила е всичко.
Групата на Кали е прогонила младите мъжки братовчеди на Мара,
прокуждайки ги от земите на прайда завинаги.
А те имат само един път за спасение –
през реката.
Реката е придошла,
но младите мъжки нямат друг избор, освен да я пресекат.
А сега крокодилите имат преимущество.
Младоците знаят какво се таи отдолу,
но се боят от Кали повече, отколкото от крокодилите.
Течението ги повлича към по-дълбоки води.
Затънали са до шия – във всякакъв смисъл.
Измъкват се,
макар и само на косъм от крокодилските зъби.
Покрай битките между лъвовете на юг от реката,
животът на север е относително безгрижен за Сита.
Малките са навлезли в младежка възраст,
но в душите си още са си хлапета.
Сита не е приключила с обучението им.
Време е за ново пътешествие,
при което ще могат да научат заключителните уроци,
необходими за оцеляването им.
Първи урок: биволите са много сръдливи.
Втори урок: никога не се дръж нахално с щраус.
Саваната е най-големият училищен двор,
но някои от децата са малко по-различни.
Сервалът е създаден за игра на гоненица.
За сервала не е забавно,
но младите гепарди могат безопасно да пробват
своите умения срещу по-малките зъби и нокти.
А нали всяка котка просто обожава да гони куче?
Чакалът е точният размер.
Трети урок: дори дребните кучета се обръщат и хапят.
Четвърти урок:
х и е н и т е .
Младоците добре си спомнят
ужасявалите ги срещи с хиените докато бяха малки.
Сега трябва да се научат да отстояват територията си.
Младоците най-сетне сключват примирие с хиените.
Те са почти готови да станат независими гепарди.
Но все още – само почти...
Заради разпиляното си семейство,
Мара открива трудностите на самостоятелния живот.
Без прайд, който да ловува с нея,
тя гладува.
Дивите свине изглеждат съвършена храна –
дребни, вкусни и лесни за улавяне.
Не чак толкова лесни все пак.
Стадата още ги няма,
а всички други възможности изглеждат...
свръхголеми.
Но младите лъвове си въобразяват, че всичко им е по силите.
Ако Мара поне бе изкарала курса на Сита за отбягване на сръдливите биволи...
Сега истинската цена на загубата на семейството
става болезнено ясна:
Мара е била пропъдена, преди да се е научила да ловува.
Газелите, които Сита ловува,
са пресекли реката на юг.
Трябва да ги последват
или семейството й ще гладува.
За младите, това може да се окаже
най-опасният урок досега.
Сита рядко пресича реката.
Тя знае, че може да бъде смъртоносно.
Току-що навлезнаха в Новото кралство на Кали.
Лъвиците от Речния прайд отново заявяват правата си над земите на прайда.
Сключили са мир с Кали.
Техният нов владетел е поел задълженията на защитник.
Мара все още е изгнаник.
При оскъдицата на храна, лъвиците не желаят да споделят с нея.
Тя трябва сама да се грижи за себе си.
Изглежда жестоко,
но другите лъвици имат нови, по-важни задачи.
Малки.
Малки на Кали.
Кали е постигнал целта си:
лъвиците сега ще отглеждат неговите малки;
не тези на Фейн.
Сита и семейството й уверено крачат през земите на Кали.
Младите гепарди, сега имат самонадеяността да предизвикват
всичко живо по пътя си.
Д о р и л ъ в о в е !
Но момент!
Младите гепарди сега ще научат, че лъвовете живеят в прайдове.
Ловците се оказват плячка...
Този урок не е за ловене на лъвове,
а за спасяване от тях.
К а л и !
Край на играта.
Най-важният урок:
н и к о г а ! не се забърквай с лъвове!
Очите на Мара и всички лъвове копнееха за това.
Най-сетне огромните стада
се завръщат в земите на прайда.
За лъвовете, добрите дни се завръщат.
Отново пълните с плячка земи на прайда,
са и възможност за Мара
да сложи край на глада си.
Вече заситена,
Мара има една последна цел:
да бъде приета отново в Речния прайд.
Задачата на Сита е изпълнена.
Тя е предала на малките си всичко, което трябва да знаят
за това диво място.
Малките са оцелели през трудностите на отглеждането им,
но сега знаят какво е безопасно,
какво е опасно и преди всичко –
как да ловуват.
Сита знае, че малките са готови да се грижат за себе си.
Тя ще трябва да се завърне към самотния живот на гепарда.
Въпреки всички трудности,
със смелост, каквато само майка е способна да прояви,
Сита отгледа
три в е л и к о л е п н и гепарда.
Мара отчаяно иска да се присъедини към майчиния си прайд, в който е родена,
но дали Малайка и лъвиците ще я приемат обратно?
Лъвиците най-сетне приемат Мара обратно в семейството.
Възхитителната борба на Лейла за живота на нейното малко
не беше напразна.
Речният прайд е възроден.
Потомството на Сита и Мара
са живото доказателство за Силата на Майчината любов.
Малките гепарди поеха по свои, различни пътища.
Сега бродят из равнините като самостоятелни, млади възрастни.
Сита стана една от най-преуспяващите майки-гепарди в тези равнини.
Мара процъфтява в близка дружба с приятелките си лъвици.
Тя също вече е готова за майчинство.
Кали все още е върховен владетел и от двете страни на реката.
И все още се оглежда за Фейн...
Филмът е заснет изцяло в дивите земи на Националния резерват Масаи Мара, Кения.
ДЖОРДИН СПАКС "Светът, който познавам"
разказва САМЮЪЛ Л. ДЖАКСЪН
Не знам къде ще ме заведе този път,
но се надявам, че заедно ще го извървим докрай.
Не харесвам този живот, който ме води
право към Края на Света, който познавам.
Не мога просто да чакам, за да видя
още един ден,
ако това е още един ден,
в който съм с теб.
Докато вървим по този път ще се вглеждаме назад,
към всичко, което опознахме докато откривахме любовта,
която не може да остарее
и просто тече .
и просто тече Просто тече.
през Света, който познавам.
Светът, който познавам.
Никога не съм виждала изгрев като този –
сякаш целият Свят се пробужда за нас.
Казват, че утрешният ден не може да обещае нищо,
затова ще използвам всеки миг и започвам веднага.
Не мога просто да чакам, за да видя
още един ден,
ако това е още един ден,
в който съм с теб. .
в който съм с теб. Аз съм с теб.
Докато вървим по този път ще се вглеждаме назад,
към всичко, което опознахме докато откривахме любовта,
която не може да остарее
и просто тече .
и просто тече Просто тече.
през Света, който познавам.
За теб ще бъда нежна светлина докато се смрачава.
Кажи на Света, че знам, че това никога няма да се промени.
И ако някой се чувства способен, нека да не променя нещата –
тук твърде много може да бъде погубено.
Тук сме само... преминаващи.
Времето няма да спре,
дори да върнем часовника назад.
Не мога просто да чакам, за да видя
още един ден,
ако това е още един ден,
в който съм с теб. .
в който съм с теб. Аз съм с теб.
Докато вървим по този път ще се вглеждаме назад,
към всичко, което опознахме докато откривахме любовта,
която не може да остарее
и просто тече
през Света, който познавам. .
през Света, който познавам. Светът, който познавам...
СВЕТЪТ, КОЙТО ПОЗНАВАМ
. на Гери . . . . . .
. на Гери . * * * * * субтитри А.В. quaero@abv.bg
ПРИРОДАТА С DISNEY