Azt gondolom, hogy mindenkinek jut valami csoda.
Lehet az egy ötös a lottón
vagy egy dudaszós zsákolás az NBA-döntőben.
Esetleg eljut az ember az űrbe, vagy elveszi az angol királynőt.
Amilyen sok valószínűtlen dolog a világon megesik,
legalább egynek tutira történnie kell mindenkivel.
Az én csodám viszont egészen másféle volt.
Hiába van Floridában rengeteg település és azokban még több ház,
pont én laktam szemben.
Margo Roth Spiegelmannel.
Attól fogva, hogy először láttam, őrülten szerelmes voltam belé.
Pusztán korunk és lakóhelyünk közelsége miatt,
mert más okból aligha,
hamar összebarátkoztunk.
Nézd!
Quentin!
Meghalt.
Menjünk innen, Margo!
Azt hittem, behunyt szemmel halunk meg.
Az igazat megvallva, ezt akkor nem éreztem túl nagy ügynek.
Nem ismertem a pasast.
Ha minden vadidegen halálakor pánikrohamot kapnék,
meg is őrülnék.
Margo annál komolyabban vette.
Kiderítettem. Robert Joynernek hívták.
36 éves volt. Vált a feleségétől, és elkeseredett.
- Honnan tudod mindezt? - Nyomozást folytatok. Beszállsz?
- Persze. - Szuper. Gyere! - Micsoda?
A felesége a Seaworldben dolgozik. Ott a helyünk.
Margo, nem mehetünk most a Seaworldbe. Mindjárt 11 óra.
Be tudunk jutni. Gyere!
Nem akarok zűrt.
Szörnyű, nem?
Hogy így elszakadtak benne a húrok.
Margo imádta a rejtélyeket.
És a későbbi események idején végig arra kellett gondolnom,
talán annyira szerette őket, hogy ő maga is rejtéllyé vált.
De erről később.
PAPÍRVÁROSOK
A következő években sok minden megváltozott.
Margóval valahogy eltávolodtak egymástól az útjaink.
- De sokat gondoltam rá... - Megyek!
- Megyek! - ...És reméltem, hogy kapok még egy esélyt.
Adj vagy kapsz!
Vidám Halloweent...
Nem voltam egyedül. Nagyjából mindenki levette,
hogy Margo más.
Hogy Margo...
különleges.
Az élete hihetetlenül drámai kalandok sorozatává vált.
Az egyik eszelősebb volt, mint a másik.
Egyszer például 3 hétig utazott egy cirkusszal.
Egyszer meg végigturnézta a keleti partot egy rockbandával.
A basszusgitáros a csajának vagy a leendő csajának fog mondani.
Így is, úgy is bemegyek,
szóval, akár simán be is engedhetsz.
De bárhova indult,
mindig hagyott nyomravezető jeleket a húgának, Ruthie-nak.
Vagy más kiválasztottaknak.
Én sose kaptam jelet tőle.
Mikor végzős gimnazisták voltunk, már alig beszéltünk egymással.
Ez a te érettségi bálod. Nem értem, mit utálsz benne.
Rengeteg mindent, anya.
A lassú táncot. A gyors táncot. Minden táncot. A bérelt szmokingot.
- Vidd el Suzie Chungot! - Már szakítottunk.
Olyan tündéri lány volt! Mi történt?
Nem tudom...
Nem működött.
- Ben, Radar, sziasztok! - Jó napot!
De megdöngetném!
Én nem.
Mi van?
Nem csak dugnám ám. Neki tisztelet jár. Állj le!
- Csodálat. Mert ő igazi hölgy. - Ja, és az anyám.
- Bicajoznék vele. - Mi?
Szőlővel etetném, Párizsba vinném.
Hercegnőként bánnék vele. Az is baj? Perverz.
Minden ötleted.
Megfürdetném.
Várjatok!
Szia, cicababa! Hogy állsz a bállal?
Esélyed sincs, Véres Ben.
Ne!
- Már az elsősök is tudják? - Ben 12 éves korában
vesefertőzést kapott, és véreset pisilt tőle.
Mire hazajött a kórházból, elterjedt a pletyka,
hogy a gyakori maszturbálásba betegedett bele.
Senki nem jön el velem.
Oda se neki. A bál idő- és pénzpocsékolás.
- Radar megy a bálba. - Csaja van, muszáj mennie.
Gáz.
Volt már nálatok a csajod?
Tényleg, a csaj volt már nálatok? Elég!
- Miért nem megy el hozzátok? - Mi az oka?
- Nagyon jól tudjátok. - Szeretjük hallani.
- Mit mondasz? - Hangosabban!
A szüleim fekete Mikulás-gyűjteménye miatt!
Hát igen. Jól hallottátok.
Radar szülei Guinness-rekordot akartak dönteni
a hatalmas fekete Mikulás-gyűjteményükkel.
Ezernél is több volt belőlük.
Tele volt velük a ház. Nem csak karácsonykor.
Elsőként közülünk mégis Radarnak lett komoly barátnője.
- Hívd el a csajt, akivel a nyári táborban lefeküdtél! - Az mese volt.
- Nem igaz. - Hívd el a saskatchewanit!
- Tényleg! Ja, nem, őt is kitaláltad. - Nem, léteznek. Egyik se mese.
- "Léteznek"? - Mennem kell.
- Menjünk! - De még korán van... - Szia, Angela!
- Szia! - Jót dumáltunk! - Király a csaj. - Hát még a szövege!
Nagyjából így teltek a napjaim.
Bedobtam magam az órákon,
a központi felvételiken, a szakkörökben.
Mire kijártam a gimit, már szinte eszembe se jutott Margo.
Úgy nézett ki, hogy ha végeztem, vár a fősuli, lesz majd valaki más,
és örökre elfelejtem a csodát.
És majdnem úgy is lett.
De aztán egy este...
Margo?
- Margo! - Kéne kölcsön a kocsi.
- Mi? - A kocsi. - Nincs kocsim.
- Anyukád kocsija. - A tiétek nem jó?
Apámék az ágy alatti széfbe zárták a kulcsát.
Besurranhatnék és kinyithatnám,
de ott van Myrna Mountweazel is, és az a tetves kutya zabos rám.
A lényeg, hogy kéne kölcsön a kocsitok.
De úgy, hogy te vezeted,
mert 9 dolgot kell elintéznem, és a legtöbb helyen iszkolás lesz.
Bűncselekményekre készülsz?
- A betörés bűncselekmény? - Igen.
Margo!
Mennem kell. Benne vagy, vagy sem?
- Segítsenek a csatlósaid, Jase, Lacey, Becca. - Ők a probléma részei.
- Mi a probléma? - 9 probléma van.
És az egyik a pasid?
Az ex-pasim.
Megtudhatnám, hova megyünk?
Az első megállónk a BJ.
- Vásárolni megyünk? - Nem, nem vásárolni megyünk.
Előbb helyre teszünk pár dolgot, aztán meg elrontunk párat.
A lényeg, hogy ez életed legjobb éjszakája lesz.
Oké.
De nem akarok zűrt.
Te eléggé parás vagy, igaz?
Nem vagyok parás, csak terveim meg céljaim vannak.
És a börtön meg a halál nincs köztük.
Fék.
Mik a terveid?
Azt mondtad, terveid vannak.
Hát, hogy elvégzem a Duke-ot, aztán az orvosit, onkológus leszek,
aztán persze
megnősülök és 30 évesen már apa leszek.
És akkor leszel boldog?
30 évesen, 12 év múlva,
nősen, apaként, állásban.
Akkor leszel boldog? Jól értettem, hogy ezt mondod?
- Végül is, igen. - És nem tudna valami most rögtön boldoggá tenni?
Ez a legnyomibb duma, amit valaha hallottam.
- Bingó! - Minek a szőrtelenítő?
Hamarosan megtudod, ifjú barátom.
Fél évvel öregebb vagyok nálad. Igazán?
Ne már! Hagyd abba! Ne csináld ezt.
Jó hangos. Mi az, mit mondasz?
Ez Ciki.
Hagyd már abba! Mit kell még vennünk?
- Érdekesen nagybetűzöl. - Ebben a Véletlenszerűség híve vagyok.
Egyenlő esélyt minden betűnek.
- Durvábbnak látszik, mint ami. - Úgy is durva.
Szóval, mi történt Jase-szel, Laceyvel és Beccával?
Élek a gyanúperrel, hogy az említett pasim hosszú hónapok óta
megcsal.
- Micsoda? - Az egyik legjobb barátnőmmel. - Komolyan?
- De miért? - Itt balra.
Várj, ez...
- Ez Beccáék háza. - Igen.
És az ott Jase kocsija.
- Ez nagyon rossz ötlet. - Nem.
Ez egy csodálatos ötlet.
Margo! Margo!
- Nem zárja a kocsiját a hülye. - Jól meggondoltad ezt?
A Margo Roth Spiegelman-féle bosszúhadjárat kezdetét veszi.
- Csinálod? - Nem.
Nem kényszer.
Ez hihetetlen.
- Zivatart zúdítunk elleneinkre. - Én is?
Majd meglátod.
- Halló? Mr. Arrington? - Tudja, hány óra van?
Ezer bocsánat, de gondoltam, érdekli,
hogy a lánya jelenleg épp a háza alagsorában szexel.
Jó éjt!
- Milyen hang volt ez? - A mobilodat! Gyorsan!
- Készülj fel! - Mire? Mit csináljak?
Négy, három,
kettő...
Fényképezd le! Most!
Ezt figyeld!
Mi?
- Ez jólesett. - Tuti, hogy felismert.
- Na és? - Szétrúgja a seggem.
- Nem fogja. - Honnan tudod?
Hadd nézzem!
Mi van?
Ez a péniszek Rhode Islandje.
Talán nagy múlttal büszkélkedhet, de a mérete elenyésző.
- Jól van. És most bemegyünk. - Nem. Micsoda? Azt nem.
- Ez a hal Beccáé. Bevisszük. - Ne már, Margo, elkapnak.
Nem mehetünk be. Én inkább őrködöm.
Azt csinálsz, amit akarsz, Q.
Bakker.
- Hogy képzeled?! - Bocsánat, oké? - "Bocsánat"? Ilyet nem csinálhatsz!
- Tetszik nekem, apa! - De nem szeret téged! - De igen!
BARÁTSÁGOD MARGO ROTH SPIEGELMANNEL A HALAKKAL ALSZIK
- Ki van odalent? - Gyerünk!
Fegyver van nálam!
- Basszus! - Ez nem igaz! - Nyomás!
Nem lett volna elég bedobni?
Zivatart zúdítunk, nem csendes esőt.
Ez jó móka volt.
Aha.
- Jól vagy? - Igen. Nem tudom.
Reméltem, hogy talán mégse igaz.
De csak folytassuk!
Lacey.
Lacey jó kislány volt, vagy rossz?
Lacey kimondottan rossz kislány volt.
5. osztálytól kezdve a legjobb barátnőm volt.
De aztán?
De aztán elhallgatta, mit csinál Jase.
Mehet?
Tádá!
Szép.
A BARÁTSÁGUNK LE VAN ZÁRVA
Nagyon késő van.
Ha fáradt vagy, hazamehetünk.
Gondoltam.
Itt ki lakik?
- Chuck Parson. - Chuck Parson?
Csak nem hitted, hogy a genyó Chuck Parson megússza?
Jase barátja, bűntárs.
Ne aggódj, úgy alszik, mint a bunda.
Ne, ne, ne.
A 6.-os bálon...
Chuck azt mondta, ne táncoljunk veled.
Mi, lányok engedelmeskedtünk.
Mind.
- Bocs, Quentin. - Nem érdekes. Az már...
Régen volt.
Tessék.
- Nem, kösz. - Eljön majd a nap az életedben,
mikor felidézed ezt a percet,
és azt gondolod majd:
"Mit bánok jobban?"
Hogy leszedtem Chuck szemöldökét,
"vagy hogy nem szedtem le?"
Oké, add ide!
A SZEMÖLDÖK VISSZANŐ, A GENYÓSÁG ÖRÖK
- Nindzsák vagyunk! - Te, lehet. Én biztos nem.
Nindzsa vagy te is, csak félszeg példány.
- Majd kiugrik a szívem! - Abból tudni, hogy jól érzed magad.
Ez most miről szól? Halljam!
Egy-egy nagy kaland után meg kell állni egy percre
eltűnődni az elért eredményeken.
És erre Orlandóban a legjobb hely
- a SunTrust épülete. - Ne. - Mi van?
- Ezt ne. - Mit? - Azt mondtad, betörés nem lesz.
Nem törünk be.
- Csak bemegyünk. - Vicces vagy.
Engem ma nem vihetnek be. Se máskor. Nem fognak!
A SunTrust épületét biztos, hogy őrzik.
Természetesen.
Gus őrzi.
- Tudod az őr... - Igen. - Hát persze, hogy ismered az őrt.
- Szia, Margo! - Helló, Gus! Felmehetünk egy kicsit?
- Mi casa es su casa. - Kösz. - A kissrác kicsoda?
En?
Fél évvel idősebb vagyok nála.
Üdv az irodámban!
Szép zene.
A pénzes Amerika lágy dallama.
Gyere!
Na szóval: Ott van a Jefferson Park.
Egy lámpa se ég, ez jó.
Az meg ott Chuckék háza.
Se fények, se zsaruk. Minden nyugis.
Nincs mitől félnünk.
- Gyönyörű. - Azt mondod?
- Mármint így messziről. - Hát igen.
Közelről minden csúnyább.
Te nem.
Ez egy papírváros.
Nézd meg!
Csupa papírház,
meg papírutca...
És az emberek is.
11 éve lakom itt,
és nem találkoztam senkivel, aki törődne bármivel, ami fontos.
Ezt most próbálom nem magamra venni.
Egy tanács, Quentin.
Jól áll, ha magabiztos vagy.
És rosszul, mikor nem vagy az.
Felkérhetlek? Tartozol egy tánccal.
Talán minden máshogy alakult volna, ha végig együtt lógunk.
Még most sem késő.
Margo!
Most mi lesz?
Máshogy lesznek a dolgok
holnap?
- Nagyon remélem. - Igen?
Én is.
Nézd meg ezt!
Ez a komfortzónád.
Ilyen kicsi, Quentin. És minden, amire szükséged van a világon,
messze kívül esik rajta.
Ahogy ma éjjel, úgy kéne érezned magad egész életedben.
- Oké. - Szia!
Jó reggelt, álomszuszék! 20 perce ébresztgetlek.
Szépet álmodhattál.
Csajt fogni a bálra olyan kemény,
hogy a gondolata is vágja a gyémántot.
- Mit csinálsz? - Mi?
Semmit.
Milyen volt ez!
- Te voltál! - Nyugi. - Nincs nyugi!
Láttalak Beccánál! Szétrúgom a segged! Biztos?
Még kinagyítva se...
Tedd el!
Bocs, de nem értem. Nem jöttél össze Margo Roth Spiegelmannel?
Nem jöttem össze vele.
- Mi van? - Ezt nem értem. - Most mi bajod?
Nekem? Mi bajod neked? Margo Roth Spiegelman, hajnali 2 óra, szingli,
táncoltok, sötét van.
És nem mozdulsz rá. Nem értelek. Ez nem arról szólt.
Hanem az összefogásról. A feladatról. Másféle helyzet volt.
Most mi lesz?
Nem tudom. Majd elmondom, ha találkoztunk.
- A cipőfűzővég létfontosságú. - Fontos, oké, de nem annyira.
De Margo aznap nem jött iskolába.
Se másnap. Se harmadnap.
Hallották karaokézni a plázában.
Lemezszerződést írt alá, és most egy New York-i stúdióban van.
Izlandon van, bálnákat ment.
Nem Izlandon. Grönlandon van. Ki mondta?
Mint mindenki, én is találgattam,
vajon hol lehet.
Mit csinál?
Kivel?
Miért nem velem?
Tudom, nehéz helyzetben vannak.
- Jó napot, Mr. és Mrs. Spiegelman! - Szervusz, Quentin!
Az úr Warren nyomozó.
- Margo megint megszökött. - Már ötödször.
- Deb! - Mi van? Elegem van ebből.
18 éves. Csináljon, amit akar.
- Mit tudsz erről? - Én? - Igen.
Mikor láttad őt utoljára?
Szerdán, azt hiszem. Igen, szerda este.
Az ablakon át beszéltünk, aztán elment.
Nem gondolják, hogy történt vele valami, ugye?
Nagyon jól tudjuk, mi történt. Unatkozik.
Figyelmet akar. Visszajön, ha elfogy a pénze,
vagy ha már nem beszélnek róla.
- Tehát nem jelentik be eltűntként? - Nem tűnt el. Csak elment.
- Az azért más. - Hát igen, nem sok esélyük lenne az "év szülője" címre.
De egy dologban igazuk volt.
Ha Margo elment, nem fogjak megtalálni, amíg ő nem akarja.
Ha elment, elment. Van még csajszi a tengerben.
Például Fattina?
- Bettina, nem Fattina. - Olyan név nincs is.
- A vezetékneve? - Nem tudom. - A vezetéknevét!
- 3, 2, 1. - Dugom-dobom kaland volt.
- Dugod-dobod? - Igen. Csak megdugtam.
Nem akarom századszor is elmondani.
- De, mondd el! - Az unokatesómék... - Bettina az unokatesód.
- Nem az unokatesóm! - Megdugtad az unokatesódat. - De nem az.
Nehéz olyannal összejönni, aki nem családtag.
- Nem! Nem, nem. - "Megint rokonnal dugtam."
- Csak úgy hihetjük el, ha mondasz részleteket. - Rendben, mondok.
Szóval: Saskatchewanban vagyok.
Danny, az unokatesóm bulit akar rendezni. Tökjó ötlet, mondom neki.
Buli van, jön Bettina, rám néz, azt mondja: "Hú!" Felmegyünk...
Furcsa hangokat adott ki?
Nem, hívóhangot. Amilyet a madarak is szoktak.
- Bettina meglátott, és rikoltott? - Párzásra hívott engem.
- Mondj valami igazat is! - Hogyhogy mondjak igazat?
- Akármit. - Minden igaz, amit mondok.
Egy szót se hiszek az egészből.
De igaz! Tényleg nem hiszed el?
- Nem. - Nem izgat. Menj szarni!
Hagyjatok már!
Ne rólam beszéljünk, hanem rólad és Angeláról!
- A cuncikádról. - Nem "cuncika". - Bevered neki, öcsi?
Nem vagyok "öcsi". Nem "verem be".
Táncolj előtte egy kicsit! Mutasd meg neki, hogy mit kaphat!
Ha annyira érdekel, várni akarunk a bálig.
- Miért? - Azért, mert meg akarjuk adni a módját.
Hát, Radar, ez meghatóan szép.
Én is megkívántalak.
- Hagyd abba! - Srácok! Hé, srácok!
- Mi az? - Van valami Margo ablakában.
- Eddig nem volt rajta? - Sose láttam még lehúzva.
"Woody Guthrie, folkénekes. 1912-1967."
Téged néz, Q.
Igen.
- Szia, Ruthie! - Szia! - A szüleid nincsenek itthon, ugye?
- Plázáznak. - Bekukkanthatunk Margo szobájába?
- Minek? - Csak megnéznénk valamit.
- Margo háklis az ilyenre. - De mi a barátai vagyunk.
Nem vagytok azok. Ha azok lennétek, tudnátok, hogy háklis az ilyenre.
Mindenkitől van lemeze, csak Guthrie-tól nincs.
- Fel! - Bocs.
- Nem baj, ha... - Ne is álmodj róla.
- Mit kerestek egyáltalán? - Nem igazán tudjuk.
Nyomokat. Detektívek vagyunk.
Nézzétek!
Szent szarfazék!
Lássuk!
"Walt Whitman unokahúga" bekarikázva. Mit jelenthet?
Várjatok!
Szerintem üzenni próbál neked.
Mit üzen?
"Keress meg!"
CSAK MÉG EGY PERCIG MARADOK SOKASÁG VAN BENNEM
VÉGET NEM ÉRŐ UTAT TAPOSOK
SZERELD LE AZ AJTÓK ZÁRJÁT! SZERELD LE AZ AJTÓKAT IS!
Ez felszólítás. Az üzeni neked:
"Kockáztass végre! Elég a biztonsági játékból."
Talán végig erre célzott, a papírvárosos dologgal is.
Azt mondja: "Cselekszem, Q."
Most megcsinálom. Gyere velem!"
- Szóval ha kitalálod, hol van... - Beszélhetnék veled?
- Szia, Lacey! - Vele voltál aznap éjjel, igaz?
A folpakos éjszakán.
- Igen. - Haragudott rám?
Nem, inkább...
- csalódott volt. - Miért? Mit csináltam?
- Tudtál Beccáról és Jase-ről. - De hát nem... Pont ez az.
- Ha tudom, szóltam volna neki. - Margo úgy gondolta... - Tévedett.
Én hiszek neked.
Chuck viszont végig tudott róla, ami elég durva.
Szakítottunk, így egy héttel a bál előtt nincs partnerem,
a legjobb barátnőm lelépett,
és az hiszi, elárultam, amit sose tennék.
Bocs, hogy rád zúdítom ezt.
Mit is mondtál a bálról?
- Partnerhiány? - Ha hallasz Margóról,
szólsz nekem?
Miért hallanék róla?
Vele voltál aznap este. Az utolsó estéjén.
Ez nem lehet véletlen.
Sziasztok!
Ez volt életem legjobb fél perce.
Whitman New York-i. Guthrie lakott ott.
- Egy ötlet. - New Yorkban volna? - Lehet.
- Említette neked New Yorkot? - Nem említette,
- de 9 évig nem is beszéltünk. - Jogos.
- Laceyvel megyek a bálba. - Mi? - Mit csinálsz?
Ti nem láttátok?
- Egy hullámhosszon voltunk. - Elkerülte a figyelmemet.
"Szereld le az ajtók zárját!"
- Ez metafora. - És ha mégse az?
Mi van, ha instrukció?
- Azt hittem, hogy... - Szereld vissza!
Gravitáció a négyzeten.
Mit csinálsz ma este, Radar?
- Megyünk Angelával cipőt venni. - Cipőt venni?
Mégse tetszik neki a báli cipő, amit vett,
ezért elviszem a plázába, mert ma Éjféli Kísértés akció van.
- Nagyon jó árak vannak. - Radar, Radar!
- Találtam valamit. - Mit?
Egy címet. Nem Margo ajtófélfájában volt, hanem az enyémben.
Bartlesville Avenue 8328.
- Az nem egy jó környék. - Akkor is oda kell mennünk.
- De persze nem ma este. - Miért nem ma este?
Azért, mert gondolkodó emberi lény vagy, 60 kilós, és nem életunt.
Nem mehetsz be Orlando csikágós részén egy ismeretlen házba éjszaka.
- Jó, akkor holnap reggel? - De holnap suli van.
Nekünk nem lesz.
- Angela megöl. - Nem fog. - El szoktam kísérni. - Kibírja.
- Na és Lacey? - Mi van Laceyvel?
- Lehet, hogy keresni fog. - Keresett valaha?
- Le fogunk maradni. - Tornából. De ha kiszállnátok...
Nem, csak én még sose lógtam a suliból.
- Én se. - És egy kicsit rossz érzés.
Egy kicsit rossz érzés, de...
egy kicsit jó is. Jól mondom?
A fura beszéd nem változtat rajta. Biztos?
Egy picit változtat azért szerintem.
- Nem változtat egy picit? - Ne vesztegessük az időt!
Látod? Azonnal útra kell kelnünk!
Akkor keressük meg Margót!
Ez olaszos volt?
- Jobbra? - Igen. - Rémesen navigálsz. De megjöttünk.
Ez a cím?
Mit keresne itt?
Zárva van.
Mi legyen? Hozzak követ?
Margo?
Valaki?
Skacok!
TROLLBARLANG
Mikor legutóbb így féltem, égő lámpával aludtam.
Mikor legutóbb így féltem, plüssállattal aludtam.
Mikor legutóbb így féltem, anyám ágyában aludtam.
Akkor én a te helyedben így félnék minden éjjel.
Tehát egy ajándékboltban vagyunk?
Margo sehol.
Pedig valamiért ide akart vezetni.
AUTÓS ATLASZ
Csupa régi cucc.
Srácok!
Találtál valamit?
ELMÉSZ A PAPÍRVÁROSOKBA, És SOSE JÖSSZ VISSZA.
Papírvárosok.
- Mehetünk? - És ha ez Margóról szól?
És ha valami tök másról?
Csá!
ELMÉSZ A PAPÍRVÁROSOKBA, És SOSE JÖSSZ VISSZA.
PAPÍRVÁROSOK
PAPÍRVÁROS: NEMLÉTEZŐ TELEPÜLÉS A TÉRKÉPEN, AMIT A KARTOGRÁFUS
SZERZŐIJOG-SÉRTÉS LELEPLEZÉSE CÉLJÁBÓL TÜNTET FEL.
Ezer oldal szól a bálnákról,
és csak 50 arról, hogy megölik a bálnát.
Nem a bálnaölés a lényeg.
Hanem talán az, hogy egy ember azt hiszi,
ha levadássza ezt a bálnát,
attól értelmet nyer az élete. Ez Ahab.
Közkeletű tévedés, amit sokan...
Hétfőre várom a házi dolgozatokat.
Kifelé menet adom a tegnapi röpdolgozatot kijavítva.
Nem fogtok örülni. Csak egy választ karikázunk be legközelebb.
Két tipp ugyanis automatikusan rossz megoldásnak minősül.
Gyatra lett.
- Tegnap dolgozat volt? - Röpdoga. Kihagytad.
Lehet róla szó, hogy utólag megírjam?
Egy kihagyott dolgozattól még lehetsz orvos.
Na, tűnés!
- Szia! - Van újság?
Említett neked egy üres épületet a nyugati városrészben?
- Egy ajándékboltot? - Nem. Szerinted ott van?
Nem, de járt ott, és valamiért fontos.
- Jössz este? - Nem tudom. Lehet. - Szólj, ha elvigyelek.
Buli lesz Jase-nél.
Úgy tudtam, nem állsz szóba vele. Nem is.
- De elmész hozzá bulizni? - Mindenki megy.
- Nem mindenki. - Abszolút ott a helyünk!
Micsoda? Menjünk el Jase-hez?
- Igen! - Hülye vagy? - Ez csak egy buli! - Sose voltunk még.
- Millió bulin voltunk már. - Nem. - Ahol tuba van, az nem buli.
- Mit fog szólni Angela? - Angela érett, intelligens, megértő nő.
- És nem kell megtudnia. - Jó, én nem megyek bulizni Jase-hez.
- Ti mehettek. - Te most már mindig egy lelépett csaj után fogsz epedni?
Nem epedek! Meg akarom találni! Ne genyózz már!
Nem genyózok, hanem eljátszom a normális fiatalt.
Jó mulatást!
Szia!
Hol voltál, Margo?
Mindenhol. És sehol.
El kell veszned, hogy magadra találhass.
- Sokan aggódtak érted. - Nem aggódtak. - Én igen.
Aranyos vagy, Quentin.
Mindig aranyos voltál.
Örülök, hogy visszajöttél.
Nem jöttem vissza.
Felveszed?
Q! Igen! Igen!
Quentin Jacobsen benne van a telefonomban!
- Add ide! - Hagyjál!
Elég volt. Feküdj le!
Ülj le! Ide tudsz jönni gyorsan?
Szükségünk van rád. Főleg Bennek.
Nem. Megmondtam, hogy Jase-hez nem megyek.
Különben is, Ben... tök bunkó.
Te mindenkitől elvárod, hogy ne önmaga legyen.
Te nem Ben vagy, és Ben nem te. Különbözünk. Ezért vagyunk barátok.
Érted? Ülj be a kocsidba, és gyere ide!
Egyébként Margo milliószor járt itt. Lehet, hogy találsz valamit.
Még maradunk egy darabig.
Mindjárt jövök.
- Sokkal jobb vagy, mint ő. - Tényleg?
Becca...
Ki az?
- Szia, Lacey! - Mi a francot csinálsz te itt?
Csak pisilek.
- Hagyd abba! - Nem tudom félbehagyni.
Jó, akkor fejezd be, aztán menj ki!
Ezer bocs.
Jólvagy?
Voltam már jobban.
Nem jössz be a kádba?
Nem úgy. Nem 09?!-
De, persze.
Nézz rám!
Mi az első szó, ami eszedbe jut?
- Nem tudom. - Mondd már!
- Gyönyörű. - De nem! Nem.
- Mi van? - Ez a baj.
Senkinek, aki rám néz, nem az jut eszébe, hogy értelmes vagyok,
vagy okos, vagy érdekes, érted?
Van eszem, a Dartmouth-ra megyek.
Ettől vagy kiakadva?
Összevesztünk Beccával.
Elmondott mindennek: Azt mondta, szemét vagyok, és lekurvázott.
Aztán felállt a kanapéra,
és mindenki előtt elharsogta, hogy chlamydiám van.
- Jézusom... - Pedig nincs.
Már elmúlt.
És nem is vagyok kurva.
Szerintem se vagy kurva.
Kösz.
Ne törődj vele. Becca csak irigyel.
Miért irigyelne engem Becca?
Jase-szel jár, bálkirálynő lesz. Gyakorlatilag ő az új Margo.
Senki nem lesz új Margo.
Ez igaz. Soha senkiből nem lehet Margo.
Komolyan?
- Utálom. - Én is. - A legbunkóbb.
Felsegítlek.
Kösz.
És ha bárkivel gondod van...
- Kösz. - Bunyózni nem tudok, de...
Majd még kereslek.
M. R. S. TULAJDONA
- Valar morghulis! - Vedd fel az inged!
- Mennyit ivott? - Hozzáragadt a kezemhez.
- Ben! - Lépj színem elé!
Ezennel a Búzasör Rend lovagjává ütlek!
- Kösz. De mennünk kéne. - Bulizni akarok még! - Tudom, hol van Margo.
- Komolyan? - Igen. - Lacey! Lacey!
El kell mondanom valamit.
Nem a sör beszél belőlem. En beszélek. Csak sör kellett hozzá,
hogy a szavak eljussanak a számig.
Régóta el akarom ezt mondani.
Jólvagy?
Húzzunk innen!
- Már sokkal jobban vagyok. - Gyerünk!
- Isten óvja a királynőt! - Elég! - Imádlak, Radar.
- Ne csókolgass! Hova megyünk? - Majd meglátjátok.
- Imádlak. - De nem a lepukkant boltba, ugye? - Mi?
Istenem...
- Muszáj továbbmenni? - Gyerünk, srácok!
- Énekeljünk! - Mi? - Az ember nem fél, ha énekel.
- Jó. Mit énekeljünk? - Nem tudom. Akármit.
Énekeljük a legelső dalt, ami eszedbe jut.
Én akarok lenni a legjobb.
Ezért mindent megteszek.
Elkapni őket, csak arra hajtok.
És az idomáruk leszek.
- Ez ugrott be először? - Megteszi.
Igen, átkutatok nyomban Minden rejtekhelyt.
Hogy minden szörnyről megtudjam.
Milyen erőt rejt.
Pokémon! El kell kapnom! Csak ez a cél!
Boldog, aki ezért él! Pokémon!
Ó, csak mi ketten! Ez a páros meg nem retten!
Pokémon! El kell kapnom! Tudom jól.
Ez most csak rólunk szól!
Tanuljunk hát egymástól!
Pokémon! Mindet elkapom!
Mindet elkapom! Mindet elkapom!
- Jézusom! - Lacey? A frászt hoztad ránk.
- Mit csináltok itt? - Hogy kerülsz ide? - Követtelek titeket.
Gondoltam, talán megtaláltátok.
Nem, nincs itt,
de azt hiszem, rájöttem, hol lehet. Gyertek!
Én különben nem féltem.
Imádom Pikachut.
Nekem Charizard jobban bejön.
- Mi az? - Margo feltűzött ide valamit.
Szerintem egy térképet.
Ez a térképe.
És itt szokott lenni.
- Akkor most hol van? - Lássuk csak...
Most
valahol.
- New York államban van. - Lehetne még kevésbé pontosan?
Kábé ezen a környéken.
- Van ott település? - Hadd nézzem!
Hát...
Ott nincs semmi, tesó.
Valaminek lennie kell.
Roscoe, Rockland, Beaverkill, Agloe, Chatham, Wallaceberg.
Ezek vannak azon a környéken.
És van köztük papírváros?
- Az micsoda? - Kamu város. Azért van a térképen,
hogy a készítője észrevegye, ha lemásolják a térképét.
- Mi van? - Agloe, New York állam.
"A nulla lakosú Agloe Amerika egyik legismertebb papírvárosa."
Nézzétek!
M. R. s. BEJEGYZÉSE.
"Agloe jelenlegi népessége 1 fő."
- Agloe-ban van. - Micsoda?
- Agloe. - El kell menned oda.
- Mi? - Ott van Margo. Azonnal indulnod kell.
Nem hallottad? New York államban van. Oda nem mehetek el.
- Van kocsid. Mi tart vissza? - Kábé 2000 km.
Semmi más! Csak 2000 km választ el életed szerelmétől.
Mert szereted, nem?
Szeretem.
- A szerelmed vár rád. - Igazad van.
- Elmegyek. - Helyes! - Én is akarok menni.
- Micsoda? - Ő a legjobb barátnőm. Veled megyek.
- Oké. - Ha ő megy,
én is megyek.
Jó, rendben.
- Radar? - Nem tudom...
Akkor már menjünk el mind! És a szüleink?
- És a suli? Meg a bál? - Kit izgat a bál! - A bált nem hagyjuk ki!
- Jó, visszajövünk a bálra. - Tényleg elmennétek?
- Azonnal indulunk. - Ebben a szent percben!
Nincs vesztegetni való időnk, Radar. Oké.
- Igen! - Hurrá, indulás! - De előbb elintézek valamit.
Mikor azt mondtam neked, hogy otthon maradok tévét nézni...
Hazudtam. Buliba mentem.
Ráadásul sört ittam.
Illetve nem ittam, de fogtam.
Szóba álltam lányokkal. És most a srácokkal...
Helyesbítek: A srácokkal és Lacey Pembertonnal.
- New Yorkba megyünk. - Micsoda?
Ez hosszú történet.
Szakítani akarsz velem?
Hogy... Mi? Nem. Nem, nem!
Csak őszinte akarok lenni, és nem akarom, hogy haragudj rám.
Marcus, miért van az az érzésem,
hogy félsz tőlem?
Nem félek. Ez... Ez... Mi?
Úgy tettél, mintha tetszene az az Ed Sheeran-szám.
Jól volt keverve.
- Sose hívsz el, ha a barátaiddal találkozol. - Miattuk, nem miattad.
És még egyszer se voltam nálatok.
Miért?
Erről inkább máskor.
Angela, ígérem, egyszer válaszolni fogok erre, de nem most.
Nem félek tőled.
Attól félek, hogy elveszítelek.
Marcus...
- Angela is velünk jön. - Helyes!
- Ne ökörködjetek! - Szoktunk?
- Most életem legnagyobb őrültségét fogom elkövetni. - Nem olyan biztos.
ELSŐ ÓRA
Számításom szerint 116 km/h-s átlaggal kéne haladnunk.
- Most 103-mal mész. - A rendőrök miatt.
- Így elkésünk. - Visszaérünk.
Remélem, nem azt tervezed, hogy 20 perccel előtte esünk be?
Fodrászhoz megyek. Angela manikűröztet.
Tudod, meddig tart felvenni egy báli ruhát?
Reggeltől estig. Plusz a fényképezkedés és a limuzinozás.
12 óra kell, vagy el van szúrva a bál.
- A bál borzasztóan fontos. - Köszönöm.
- Pisilnem kell. - Ben! - Lacey!
Basszus, nagyon kell! Állj meg!
4 megállás fér bele, ha végezni akarunk ott,
és vissza is akarunk érni.
- Mióta vagyunk úton? - 35 perce.
Visszatartom. Igen! Visszatartom. Helyes.
- Meg kell állnunk. - Nem állunk meg. - De nem...
- Gondolj valami másra! - Mire? - Zivatarra. - Vízesésre.
- Hólyagrepedésre. - Ezzel nem segítesz, Radar.
- A testem 70%-a vizelet. - Sietek, ahogy tudok.
- Az túlzás. - Jó, ahogy merek. - Mindjárt elsírom magam.
- Pisit fogok sírni. - Édes istenem... - Ne!
- Pisilj ebbe! - Ne pisilje nekem össze a kocsit!
- Ben, ne! - Fúj! - A halálomat akarod?
- Most miért csinálod ezt?
- Undorító! - Isteni érzés, Radar.
- Ne mondd ki a nevem! - Annyira jól esik, Radar.
Istenem...
- Kell még egy doboz! - Na ne!
- Dobozt! - Itt van! - Oké, cserélek. Cserélek.
Vigyázz!
Ez borzasztó!
Nagyon undi.
- Igen! - Mi folyik ott hátul?
- Ben Starling vagyok. - Te jó ég! - A rézfúvós zenekar tagja. - Hé!
Sörivó rekorder és immár az autóban pisilés bajnoka!
Felráztam a világot!
Talán mégis csak meg kéne állnunk.
Mondom, hogyan csináljuk.
Az ütemterv 6 percet enged meg.
Én indítom el a tankolást,
és addig ti beszaladtok.
Én beállok a kasszához, hogy azonnal fizethessünk.
- Én pisilek. - Ne már! - Mi van? Sokat ittam.
Szerzek innivalót.
- Q? - Tortilla chip, szárított hús, perec, mogyi, csoki. Meglesz.
És feltétlenül kellenek takarítószerek, mert büdös van.
Bírod a sárkányokat?
Nem.
- Egy perc! - És hozzatok nekem egy pólót! - Nekem is.
Amint tele a tank, dudálok,
és aki nem ül bent 10 másodperc múlva, azt itt hagyom.
Téged megvárlak.
Kértek zacskót?
Nem, kösz.
- Gyorsan! - Pont 6 perc volt!
Befelé, befelé!
A LEGJOBB NAGYMAMA
- Király. - Én is kérek egy olyat.
Kösz.
HAGYOMÁNY, N EM RASSZIZMUS
Ez komoly?
Vaktában kivettem egyet, ne haragudj. Ne haragudj.
- Most szívatsz? Utoljára bíztam rád vásárlást. - Bocsánat.
Így tökéletes.
HETEDIK ÓRA
TIZEDIK ÓRA
Bocsánat, anya, de nagyon hirtelen jött.
Nem New York város, New York állam. Az nem veszélyes.
Csak 2 napra. Szeretlek. Kösz. Szia!
TIZENHARMADIK ÓRA
Tök gáz, hogy fel se hívott.
Biztos nincs telefon Agloe-ban. Van mobilja.
Ki mondta, hogy még Agloe-ban van? Tudom, hogy ott van.
Szerintem az óceánon ringatózik. Egy milliomos jachtján.
Vagy közben már visszament Orlandóba.
Agloe-ban van, higgyétek el.
Tetszik a határozottságod. Nagyon romantikus.
Kösz. Ez a küldetésem. Ahab kapitány vagyok.
De ugye, tudod, hogy Ahab nem igazi hőse a történetnek?
- Csak mert elszúrta. - Szerintem... - Q!
Mindenki jól van?
- Én igen. Ti? - Istenem... - Jól vagytok?
Ben jól, vagy? Hé!
- Vérzik az arcod. - Mi?
Nem vészes.
Kösz.
Köszönöm. Rendben.
Órák múlva ér csak ide.
Jól van, nincs túl nagy baja.
- És meg se haltunk. - Ja.
- Mi történt? - Egy tehén állt az úttest közepén.
Tehén? Réti bálna. De Ben résen volt,
félrerántotta a kormányt, és megmentett minket.
- Járműzsonglőr vagy! - Ösztönös volt.
Utasülésről ilyen profin még senkit nem láttam vezetni.
Köszönjük.
Csak tettem, amit kellett.
- És most mi lesz? - Várunk.
Ránk fér egy kis pihenés.
Az biztos.
Hogy állunk idővel?
A fodrászt lekésem, de pár óra nem a világ.
Ez előtt a király kalandunk az volt, mikor belógtunk a Kutyabajnokra.
- A Kutyabajnok! - Imádom azt a filmet.
És mikor az apád szivarjait szívtuk a ház mögött, és szétköhögted magad?
- Rohadt büdös volt. - Undorító.
- Azt nem kell leszívni. - Na és amikor majdnem meghaltunk,
de Ben egy mozdulattal megmentett minket?
- Az nem volt semmi! - Köszönöm, köszönöm.
- Rossz, hogy mindjárt vége. - Az utunknak?
- A giminek. - A gimit utáljuk.
De akkor is.
Sokat agyalok mostanában az összes utolsóságon.
Utoljára együtt a próbateremben.
Utoljára eszünk pizzát és undok krokettet az ebédlőben.
Utolsó laboróra.
- Ezek mind szörnyű dolgok. - De nem lesznek többet.
Ilyenek se.
Én Floridába megyek.
Te Észak-Karolinába, te meg Bostonba.
Petesejt korunk óta ismerjük egymást.
És soha többet nem leszünk így együtt.
Nekem ez szar.
Nekem is.
Ne depizzetek már!
Nem tudunk aludni.
- Jössz velem sétálni? - Persze.
- Fázol? - Aha.
Asszem, én is megyek, és megpróbálok hunyni egyet.
- Na, sziasztok! - Szia!
Mit akartál mondani,
még ott Jase-nél a buliban, mielőtt összehánytad magad?
Biztos valami hülyeséget.
Akkor még alig ismertelek, és nem olyan vagy, mint gondoltam.
Mit gondoltál?
- Tudod, hogy... - Mit?
Hát hogy tök szép vagy,
az arcod
meg lejjebb is. Bocs!
Figyelj, ez persze mind igaz rád. De...
Jófej is vagy.
Eljöttél ilyen messze a barátnőd után.
Szerintem egy ilyen, mint Margo, nem is érdemel meg.
Volna kedved velem menni a bálba?
Igen.
- Igen. - Oké.
Mondd még egyszer!
- Meg akarod ismételtetni velem? - Fekete Mikulások?!
Jólvan, na!
Tudom, hogy röhejes.
De ha látod, még hússzor röhejesebb.
Dehogyis! Forradalmi dolognak tartom.
- Nem tartod annak. - De igen! A Mikulás kitalált személy.
Nem feltétlenül kell fehér öregúrnak lennie.
Szerintem tök jó, hogy a szüleid pártolják ezt a rendhagyó felfogást.
Jó, majd erre gondolok,
miközben fekete mikulásos kanállal reggelizem.
- Köszönjük. - Viszlát!
- Miért vágsz ilyen arcot? - Mi? Milyet?
Úgy nézel ki, mint... Furcsán viselkedsz.
- Nem én, te. - Fura kis mosoly ül a képeden.
- Miért? - Nem tudom, miről beszélsz. - Csússz! Csússz!
Ben, neked nem furcsa Radar képe?
Vigyorogsz. Mi történt?
- Hírem van. - Mi?
Lacey Pembertonnal megyek a bálba. Beszarok! Komolyan?
- Gratula! - Véres Ben és Lacey Pemberton. - Szexeltünk Angelával.
- Azta! - Micsoda? - Micsoda? Szexeltetek Angelával?
- Komolyan? - De nem mondtam el.
Miről van szó?
- Könyvekről. - Könyvekről?
Elmondtam.
Tesó...
Azt hittem, kibírod Scrantonig.
- Tényleg. - Stip-stop! - Hess!
Oké, nagyfiú, mikor érünk oda?
A tegnapi tempóban 4 óra múlva.
- Remek. - Akkor lesz egy óránk megtalálni Margót,
hogy szerelmet vallhass neki. És még hazaérünk a csodás bálra.
Jövünk, Agloe!
HUSZONKETTEDIK ÓRA
Odanézzetek, hölgyek-urak!
Őrület.
HUSZONHATODIK ÓRA
Az Omnictionary szerint ez az a hely.
Margo?
Na?
Nézzünk körül!
- Oké. - Jól van.
Hogy állunk idővel?
Ha vissza akarunk érni a bálra, most már lassan...
- menni kéne. - Jönni fog, tudom.
- Q... - Jönni fog, tudom!
Tudom.
Mennünk kéne, Q.
- Igaza van. - Nem mondhatunk le Margóról!
Biztos néz minket, és nevet. Utolsó próbatétel.
- Azt mondtad, visszaérünk. - Ne kezdd megint! - Én is elmennék.
Nemrég még nem is volt kivel menned. Most meg hirtelen rohannál!
Csak mert te leszarod a bált, nem kell mindenki másnak is.
A bál fontosabb neked a barátodnál. Erről van szó?
Nem. Nincs szó erről.
Minek jöttetek, ha félbehagynátok?
Mert jól akartam érezni magam a barátaimmal,
mielőtt végleg elválunk.
- Te nem élvezted? - Nem, ha nincs meg Margo.
Ha nem találom meg, akkor ez kudarc!
Oké.
Te se akarod megtalálni, Lacey?
Azt hittem, igen, de tudod mit, Quentin?
Eljöttem ilyen messzire, mert aggódtam érte.
Ő megtenné ugyanezt értem?
Vagy érted?
Menjünk!
Én maradok. Majd hazamegyek busszal. Jó bálozást!
Nem.
Menjetek! Menjetek!
Komolyan?
- Gyere, Q! - Nem megyek! Érted? Nem megyek!
Szuper! Sok szerencsét!
Orlandóba szeretnék utazni.
Tessék.
Margo?
Quentin! Szia!
Tudtam, hogy megtalállak. Tudtam.
Hihetetlen, hogy itt vagy.
- Hogy vagy? - Hogyhogy? Miért hihetetlen, hogy itt vagyok?
- Csak csodálkozom. - Min csodálkozol?
Megtaláltam a cetlit, amit az ajtómban hagytál,
meg a kiírást a papírvárosokról,
elolvastam a Whitman-verseket, és hát...
Nekem hagytad a nyomokat, nem?
Mindig hagyok nyomokat.
Hogy tudjátok, hogy minden rendben, jól vagyok.
Nem hittem, hogy eljössz ilyen messzire.
Mit gondoltál?
Miért jöttél ide, Quentin?
Szerelmes vagyok beléd.
Szerelmes vagy belém.
- Igen. - Quentin...
- Ne mondd már. - Kiskorunk óta szeretlek.
Azóta mindvégig, szünet nélkül szerettelek.
- Nem vagy szerelmes belém. - Ne mondd ezt!
- Nem is ismersz. - De igen. Ne mondd, hogy nem...
Még én se ismerem magamat.
Fogalmam sincs róla, hogy ki vagyok!
Mit gondolsz, miért vagyok itt?
Azt hittem...
Miért vagy itt?
Meghívhatlak valamire?
Már terveztem egy ideje, hogy lelépek.
Gondoltam, leérettségizem, felveszem a talárt, aztán másnap reggel
pukk, eltűnök.
Aztán kiderült az a dolog Jase-ről, és attól besokalltam.
Egy percig se bírtam ott tovább.
- Tényleg olyan rossz volt? - Tudod, milyen.
Igen, de... Te ott azért mégiscsak Margo Roth Spiegelman voltál.
Pont ez az. Ez a baj, Q. Pontosan erről beszélek.
Az emberek mindig is annak láttak engem, akinek látni akartak.
És igen, tudom,
én is rásegítettem erre egy kicsit.
"Margo Roth Spiegelman mítosza."
De az a képzelet műve.
Mikor ott voltunk a SunTrust épületében,
és lenéztünk a városra,
csak arra tudtam gondolni,
hogy én is papírból vagyok, ugyanúgy, mint minden.
És akkor idejöttél?
Papírváros a papírlánynak.
Nincs nagy mozgás, de jól lehet olvasni és gondolkodni.
- Kérdezhetek valamit? - Persze.
Nekem hol van a helyem ebben?
Az első bűntársam voltál. Azt akartam, hogy az utolsó is legyél.
Megleptél aznap éjjel. Komolyan mondom.
Sokkal jobb nindzsa vagy, mint hittem.
És tényleg, Q, nagyon sajnálom.
Mit?
Mindent.
A nyomokat. Hogy nem vagyok jobb barát.
Hogy elszúrtam az utolsó gimis heteidet.
- Nem. - Mi?
Nem szúrtad el az utolsó gimis heteimet.
Sőt,
ezek voltak talán életem legjobb hetei.
Első buli.
Első autós túra.
Az első lógásom.
Mindenki más utoljára csinál dolgokat,
én meg először csináltam sok mindent. Szóval...
ne kérj bocsánatot, mert...
nélküled nem jön össze mindez.
Biztos nem akarsz hazajönni?
Fősuli, munka, férj.
A szépen, helyesen élt élet.
Az nem én vagyok. Te is tudod.
Akkor mi a terv?
Halvány fogalmam sincs,
de nagyon kíváncsi vagyok rá.
Tudod,
ha nem is igaz a mítosz, amit rólad költöttünk,
nem semmi, ami vagy.
Te sem vagy semmi.
Akár velem is jöhetnél.
Nem is tudod, hányszor álmodtam arról, hogy ezt mondod.
De mennem kell.
Nem hívnád fel a húgodat? Hiányzol neki.
Mindennap beszélünk.
Szia!
Mekkora csapda azt hinni egy emberről, hogy több, mint egy ember!
Margo nem volt csoda. Nem volt nagy kalandor.
Nem valami ritka, becses tünemény volt.
Csak egy lány-
Hosszú időbe telt rájönnöm, mekkorát tévedtem.
Nemcsak Margo dolgában.
Csomó mindenben tévedtem.
Hittem, hogy mindenkinek jut egy csoda.
Ma is hiszem.
De kiderült,
hogy az én csodám
ez volt.
Q RADAR B. S. FELRÁZTUK A VILÁGOT - 2015.
Nem mindenki fog nyerni a lottón.
Vagy királynőt feleségül venni.
Vagy dudaszós kosarat dobni.
De attól még lehetnek káprázatos kalandjaink...
Nekem is.
Megismerhetünk csodás embereket,
és szerezhetünk örök emlékeket.
A dolog kulcsa,
hogy észrevegyük.
Amíg nem késő.
Ja, és Margo.
Valaki állítólag látta New Yorkban a Fantasztikusok főszerepét játszani.
Valaki más szerint a nyugati parton van, szörfoktató Malibuban.
Az ilyen hírekre már oda se figyelek.
Akárhol van,
akármit csinál,
az biztosan nem semmi.
De hát
erről ő meséljen.
Magyar szöveg: Tóth Tamás.
Forgalmazza az InterCom