SPI International uvádí
Twilight sága: NOVÝ MĚSÍC
"Tak prudká vášeň mívá prudký konec
a stravuje se jako střelný prach
v polibku s ohněm, na vrcholu."
Babi?
Edwarde, ne! Uvidí tě.
Tak dobře.
Babi, to je...
Všechno nejlepší k narozeninám, Bello.
ROMEO A JULIE
Všechno nejlepší.
Řekli jsme žádný dárky.
Můj není zabalenej, takže se nepočítá.
- Ten je skvělej. Díky, tati. - Pasuje k tomuhle, od mámy.
Zkoordinovali jsme se. Teda ona zkoordinovala mě.
To máš na fotky z posledního ročníku.
Poslední rok. Jak to, že jsi už tak stará?
- Tak stará zase ne. - Já nevím.
- Není to šedivej vlas? - To ani náhodou.
- Všechno nejlepší. - To bylo vtipný!
I třetí pohřešovaný turista je pravděpodobně mrtvý.
Lesníci pátrají po zabijáckém zvířeti.
To je Bella. Ahoj.
Dneska je velkej den, Bello.
- Odevzdáváme esej o Romeovi a Julii. - No jo.
Ach, Bello! Proč jsi Bella?
Vyblejsknu si vás. Máma chce, abych si nafotila album na památku.
- Super! - Já to jen zmáčknu. Nebudu tam.
- Ne, jen pojď. - Upravíš mi nos, když vyjde velkej?
Neboj. Stejně budou všichni koukat jen na mě.
Pěkný.
- Bezva. Cullen dorazil. - No sláva.
Tak zatím.
- Všechno nejlepší. - Nepřipomínej mi to.
Tvoje narození je důvod k oslavě.
- Ale moje stárnutí ne. - Stárnutí?
Osmnáctiny tě snad ještě trápit nemusí.
- Jsem o rok starší než ty. - Ne. Mně je 109.
Možná bych neměla chodit s takovým starcem. Je to nechutný.
Měl bys mě odpuzovat.
- Musíme na hodinu. - Dobře.
Počkej. Někdo chce s tebou mluvit.
- Bello! - Jacobe!
Nechám vás o samotě.
Ahoj, svalouši. Víš, že jsou anabolický steroidy škodlivý.
Normálně nabírám.
Nepřišlo by ti to tak drastický, kdybysme se viděli častějc.
Změň školu, a můžeš kamarádit s bledýma tvářema.
Jsem spokojenej. Exkluzivita školy v rezervaci mi vyhovuje.
Sem berou kdejakou chátru.
- Tak proč se s náma zahazuješ? - Byl jsem koupit díl do Rabbita.
- Svezu tě, až bude hotovej. - Je rychlej?
- Ujde to. - Nepovídej.
Všechno nejlepší.
- Tvůj táta to řekl mýmu... - Celej on.
Tuhle jsem to viděl, a vzpomněl jsem si na tebe.
Lapač zlých snů.
To je bezvadný.
- Děkuju. - Není zač.
- Rád jsem tě viděl. - Tak zatím.
Jak to, že ti Jacob Black může dát dárek, a já ne?
Protože ti ho nemám čím oplatit.
Dáváš mi všechno už tím, že dýcháš.
- Tak díky. Nic jinýho nechci. - Bello!
Všechno nejlepší!
- Neříkala jsem žádný dárky? - Viděla jsem, jak ho rozbaluješ
a jsi nadšená. Vezmeš si to dneska k nám.
Prosím! Užijeme si.
- Tak dobře. - Prima! Ahoj v sedm.
Jaspere! To byl podraz, s tím ovládáním emocí.
Promiň, Bello. Všechno...
No nic.
Upírům se nedá věřit. Věř mi.
Má lásko! Ženo!
Smrt, třeba vsála tvého dechu med, nad tvojí krásou ještě moci nemá.
Ještě tě nedobyla.
Dosud nachem ti v tvářích plá a na rtech prapor krásy
a nevztyčen tam bledý prapor smrti.
- Nesnáším vlastní oslavy. - Jsou horší tragédie. Vem si Romea.
Zabil svou nejdražší z čiré hlouposti.
Ale jednu věc mu závidím.
Julii, paráda. Když si potrpíš na tyhle krásný "věci".
Tu dívku ne, sebevraždu.
Je v podstatě nemožná
u některých... bytostí,
ale lidem stačí troška jedu,
dýka do srdce...
Mají tolik možností.
Proč to říkáš?
Protože jsem o tom jednou uvažoval.
Nevěděl jsem, jestli se za tebou dostanu včas.
Musel jsem vymyslet nějaký plán.
Co jsi měl v plánu?
Že odjedu do Itálie a vyprovokuju Volturiovy.
- Koho? - Volturiovy.
Kdo zopakuje pár řádek v pětistopém jambu na důkaz, že dával pozor?
Pane Cullene?
Ano, pane Berty.
"Zde na věky chci spočinout
a setřást z těla, ušlého poutí světem, jařmo nepřejících hvězd.
Naposled, oči, naposled, paže, obejměte ji.
A vy, mé rty, vy brány dechu,
navždy polibkem upište se nebytí."
Sledujte film!
Umírám v políbení.
Volturiové jsou velmi starý a mocný rod.
Něco jako monarchové v našem světě.
- To je Carlisle? - Jo.
Žil u nich několik desetiletí. Podle něj jsou velmi kultivovaní.
Lidský život samozřejmě nectí,
ale mají alespoň v úctě umění a vědy.
A zákon.
Zákon především.
Upíři mají zákony?
Moc jich není.
A pravidelně uplatňují jen jediný.
A to?
Musíme existenci našeho druhu držet v tajnosti.
Neupozorňujeme na sebe.
A nezabíjíme veřejně.
Ledaže bychom ovšem chtěli zemřít.
Už o tom nemluv.
Nesnesu pomyšlení, že by ti někdo ublížil.
Bello, ublížit mi můžeš jedině ty.
- Jinak se nemám čeho bát. - To není pravda.
Victoria? Jednou si pro mě přijde.
Až se rozhodne, Alice to uvidí.
- A budeme připraveni. - Mohla bych tě chránit,
kdybys mě proměnil.
Už teď mě chráníš.
Jsi jediný důvod,
abych zůstal naživu, jestli se to tak dá nazvat.
Jenže já mám chránit tebe.
- Přede všemi, kromě mé sestry. - Pojďte!
Už je čas!
Promiň nám to. Snažili jsme se Alici krotit.
- Jako by to bylo možné. - Všechno nejlepší, Bello. - Díky.
Našla jsem ho v tvém batůžku, nevadí?
Chodit se starší ženou. Pikantní.
- Co je? - Ty první, Rosalie.
To je přívěsek na krk. Vybrala ho Alice.
Díky.
Usmívejte se!
Tohle je od Emmetta.
Už ho máš nainstalovaný v náklaďáčku. Konečně ta kraksna...
Nepomlouvej můj náklaďáček.
Rozbal si dárek od Esme a Carlislea.
- Jen taková maličkost pro radost. - V poslední době jsi nějaká bledá.
Řízla jsem se o papír.
Jaspere! To nic není. Je to jen troška...
krve.
Odveď Jaspera pryč.
Promiň, já nemůžu.
Musím to zašít v ordinaci.
Jdi za Jasperem.
Určitě má na sebe zlost a na nikoho kromě tebe nedá.
Edwarde.
- Žádnou oslavu jsem nechtěla. - Není to tvoje vina.
Jasper se neodříká lidské krve tak dlouho jako my ostatní.
Jak to děláte?
Jsou v tom léta tréninku.
Nenapadlo vás někdy nedělat si prostě násilí?
Ne.
Věděl jsem, kým chci být. Chtěl jsem pomáhat lidem.
Dělá mi to radost, i když jsem zatracený tak jako tak.
Zatracený? Jako... peklo?
Carlisle, vy nemůžete být zatracený.
- To není možné. - Děkuju ti, Bello.
Vždycky jsi o nás smýšlela moc hezky.
Tak proto mě nechce proměnit?
Představ si, že by to bylo naopak.
Kdybys věřila tomu, čemu věří Edward,
dokázala bys mu vzít duši?
Nemůžeš mě ochránit.
Přede vším.
Jednou nás něco rozdělí.
Nehoda, nemoc...
nebo stáří.
Dokud budu člověk. Jediné řešení je proměnit mě.
To není řešení, to je tragédie.
Nebudeš mě chtít, až budu stařenka.
Bello, ty vůbec nechápeš, co k tobě cítím?
Carlisle mi říkal,
co si myslíte o svojí duši.
Já tomu nevěřím,
takže se neboj o moji.
Měla bys jít dovnitř.
Ještě pořád mám narozeniny.
Můžu si něco přát?
Polib mě.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Ahoj.
Pojď se se mnou projít.
Musíme odejít z Forks.
Proč?
Carlisle je oficiálně o deset let starší, než vypadá.
A lidi si toho začínají všímat.
Dobře,
musím vymyslet, co řeknu Charliemu.
Když říkáš "musíme"...
Myslím svoji rodinu a sebe.
Ta příhoda s Jasperem, to nic neznamená.
Máš pravdu. Nic to neznamenalo.
Nic než to, co jsem vždycky čekal.
A nic proti tomu, co se mohlo stát.
Ty prostě do mého světa nepatříš.
Patřím k tobě.
Nepatříš.
Jdu taky!
Bello...
Nechci, abys šla.
Ty o mě nestojíš?
Ne.
To mění situaci. Hodně.
Ale jestli nežádám moc,
můžeš mi něco slíbit?
Neudělej žádnou hloupost.
Kvůli Charliemu.
A já ti něco slíbím na oplátku.
To je naposledy, co mě vidíš. Nevrátím se.
Můžeš žít svůj život, nebudu se ti do něj plést.
Bude to, jako kdybych nikdy neexistoval. Slibuju.
Jestli jde o mou duši, vem si ji. Bez tebe ji nechci.
O tvoji duši nejde.
Prostě pro mě nejsi dobrá.
Nejsem pro tebe dost dobrá.
Mrzí mě, že jsem to neskončil dřív.
Prosím! Nedělej to!
Sbohem.
Edwarde!
Mrknu se ještě ke Cullenovým.
- Cullenovi odjeli, Charlie. - Zaplaťpámbu.
- Kam odjeli? - Najdeme ji.
- Díky, Harry. - Charlie!
Je v pořádku.
Dobrý.
Děkuju, Same.
ŘÍJEN
LISTOPAD
Alice,
zmizela jsi.
Jako všechno ostatní.
S kým jiným si teď mám povídat?
PROSINEC
Když jsi odešla...
a když odešel on,
vzali jste všechno s sebou.
Kam se podívám, vidím jeho nepřítomnost.
Je jako obrovská díra zející v mé hrudi.
Bello!
Ale vlastně jsem ráda.
Ta bolest je připomínkou toho, že opravdu byl. Že jste všichni byli.
ZPRÁVA NEDORUČENA
Tak to už stačilo.
Co?
Pojedeš do Jacksonvillu. Budeš bydlet u mámy.
Neodjedu z Forks.
Bells, on se nevrátí.
Já vím.
Tohle chování není normální.
Opravdu mě děsí. A mámu taky.
Nechci, abys mi odešla,
ale jeď do Jacksonvillu. Najdi si nový kamarády.
- Mám ráda svoje starý kamarády. - Už se s nima nescházíš.
Scházím.
Zítra pojedu s Jessicou nakupovat.
Nesnášíš nákupy.
Bodla by mi dámská jízda.
Dobře. Dámská jízda, nákupy.
To se mi líbí. Tak jeď. Něco si kup.
Ahoj, Jessico, tady je Bella.
Jo, Bella Swanová.
- MRTVÍ SE VRACEJÍ - Co máš na zombiích?
Žerou lidi a žádný pěkný chlapi tam nikoho nelíbaj. Nechutný.
Proč točí tolik filmů o zombiích? Jestli je to podobenství o lepře,
bratranec lepru měl, a není to legrace.
Nebo to má být metafora pro konzumerismus?
Neopájejte se svým samoúčelným intelektualismem.
Některý holky rády nakupujou. Teda všechny zjevně ne.
Překvapilo mě, že jsi zavolala.
Ta tvoje depka, já vím. Fakt mi dělá starosti. Ale trvá to už...
- Svezete se, holky? - Taky mám svoje problémy...
Čau, holky. Koukejte se, koho tu máme.
Jdi!
Tohle je nebezpečné.
- Prosím tě, pojď! - Pojďte sem na chvilku!
Myslím, že ty chlapy znám.
- Máme pivko a motorky! - Fakt sympaťáci! Půjdeme?
Jen se na něco mrknu.
Nazdárek!
Vida! Máme úlovek!
Otoč se.
- Myslela jsem, že jste někdo jinej. - Neva. Budu tím, kým mě chceš mít.
Tak co? Co ty na to?
Slíbila jsi mi, že neuděláš žádnou hloupost.
Mělo to být, jako bys nikdy neexistoval.
- Lhal jsi. - Říkala jsi něco? To je fuk.
Zastav! Zastav!
Co je to s tebou? Jsem jen zvědavá.
- Myslela jsem, že něco vidím. - Myslela?
Jsi blázen. Nebo sebevrah.
Ten týpek mohl být psychopat.
Mohla jsem skončit u výslechu na FBI jako ve stupidním seriálu.
To byl takovej rajc!
Super. Ty teď ujíždíš na adrenalinu?
Zkus bungee jumping a nesedej na motorku s nějakým lůzrem.
Praštěný!
Alice, viděla jsem ho.
Možná jsem už blázen. Ale to je v pohodě.
Jestli ho mám vidět jen v nebezpečných situacích,
tak je budu vyhledávat.
Bello!
Kde ses toulala?
Něco jsem ti přivezla.
Je to trochu ujetý.
Ty jo! Starý železo. Nemáš si dělat škodu.
Našla jsem je na smeťáku.
Opravit je asi vyjde dráž, než jakou mají cenu.
Ale říkala jsem si, že kamarád, co se vrtá v autech...
- To mám bejt jako já? - Jo.
- Odkdy tě berou motorky? - Odteď.
Asi si myslíš, že je to pitomej hazard.
Jo, je to totálně pitomej hazard.
Kdy začneme?
- Hned. Prosím. - Dobře.
Opatrně, jsou děsně těžký.
Jakeu, ty seš hotovej Rambo. Vždyť je ti šestnáct. To nechápu.
Věk je jen číslo. Kolik je tobě? Čtyřicet?
Někdy si tak připadám.
To je dobrá písnička. Tobě se nelíbí?
Já už na muziku nějak nejsem.
Tak žádná muzika.
Jestli na tom teď budeme dělat každej den,
a doufám, že jo, musíme někam vpasovat domácí úkoly.
Ať si Billy nemyslí, že mám na tebe špatnej vliv.
Ty a vliv na mě?
Prosím tě.
Jsem starší, takže mám vliv. A ty jsi pod vlivem.
Ne. Moje rozměry a fachmanství mě dělají starším,
když uvážíme tvou bledost a neznalost řemesla.
Zmákla jsem tě, abys stavěl stroje smrti.
Nejsi tím pádem mladej a naivní?
Tak jak si stojíme?
- Mně je 35 a tobě tak 32 let. - To určitě!
- Jakeu, seš tam? - To jsou jen kluci.
- Čus, Jakeu. - Čus. To je Bella.
- Bello, to je Quil a Embry. - Já jsem Quil Ateara.
- Tak s těma motorkama je to pravda. - Jo, všechno jsem ho naučila.
A seš jeho holka?
- Jsme kamarádi. - A máš to!
Vlastně jsem říkal, že ta holka je moje kamarádka.
- Embry, tys ten rozdíl postřehl? - Ne.
Tak vy máte holky. To je skvělý.
Jasně. Quil jde na školní ples se sestřenicí.
Moc vtipný. Ony tě ty srandičky přejdou.
- To je nedovolenej chvat! - Sázím 5 babek na Quila.
Platí.
Milá Alice, kdybych tak měla tvou skutečnou adresu!
Kdybych ti tak mohla napsat o Jakeovi!
S ním je mi líp.
S ním si připadám živá.
Ta díra v mé hrudi...
Když jsem s Jakem,
skoro se zacelí. Na chvilku.
Quil se pořád ptá, jestli může přijít. Líbíš se mu trochu moc.
Já na zajíčky nejsem.
Proč si pořád připadáš stará? Kolik bylo tomu Cullenovi?
Ale ani Jake nedokáže zahnat ty sny.
Probuď se, Bello! To je dobrý.
Myslel jsem, že ta věc začíná fungovat, ale asi ne.
Můžu se tě na něco zeptat?
Teď, co jsi pořád s Jacobem,
už na to všechno tolik nemyslíš, viď?
Někdy...
se musíš naučit mít ráda to, co je pro tebe dobrý. Chápeš?
Ale ode mě to sedí. Jsem doživotní starej mládenec.
Proslulej svůdce žen.
Tak já jdu spát.
Mám tě rád.
Co kdybych ti řekl, že ty motorky nejdou spravit?
Pochybuješ o svých zázračných schopnostech?
Ani náhodou. Budou šlapat.
Jenže...
Kdybych byl fikanej, tak bych tu opravu protáhnul.
Kdybys mi řekl, že ty motorky nejdou spravit, odpověděla bych,
že je to blbý, ale že si budeme muset najít jinou zábavu.
- To je Sam Uley? - Jo.
S tou svou sektou.
Proboha!
Viděl jsi to?
Oni se neperou. Skáčou ze sportu.
Pěkně děsivý, ale parádní vzrůšo.
- Vzrůšo? - Většina z nás skáče z menší výšky.
Předvádění necháváme Samovi a jeho učedníkům.
Leží ti v žaludku?
Nevím. Myslej si, že tady šéfujou.
Embry jim říkal "pořádková služba na steroidech".
- A podívej se na něj. - To je Embry?
- Jo. - Co se s ním stalo?
Nějakej čas chyběl ve škole. A pak začal běhat za Samem jako štěně.
Paul a Jared to samý.
Sam se po mně pořád tak kouká.
Jako kdyby na něco čekal.
Začíná mě to děsit.
Tak se mu prostě vyhýbej.
Snažím se.
Tak jo.
- Ty se bojíš. - Ne.
- Tak jdem na to. Brzda. - Tady.
Spojka. Dobrý.
Plyn.
Připravená?
Pomalu pouštěj spojku.
Bello!
Ne!
V pohodě?
Zkusím to znovu.
Zmáčkni brzdu!
- Zkusím to ještě jednou. - Chceš se zabít?
- Ještě jednou. - Na to zapomeň.
S motorkama je konec.
No nazdar, ta hlava!
Proboha, promiň.
Omlouváš se, že krvácíš?
Asi jo.
Je to jen krev, Bello. Nic se neděje.
Co koukáš?
Jsi docela hezkej.
Praštila ses do tý hlavy hodně?
Nevím.
Pojď.
- Opravdu jsem v lese něco viděla. - Jasná věc. Já ti věřím.
Nevěří, jen chce u tebe zabodovat.
Bylo to černý jak noc a obrovský.
I na všech čtyřech to bylo větší než člověk.
- Možná medvěd. - Nebo ufoun. Nemáš anální sondu?
- Fakt jsem to viděla. - Nejsi jediná.
Tátovi chodí hlášky na stanici.
Jako že medvěd zabil pět turistů. Jenže medvěda nemůžou najít.
To je naposled, co jste mou holku nebrali vážně.
Takže Bella je zpátky.
- Už to tak bude. - No tak tě vítám.
Když už zase mluvíš a jíš...
Chce to nějaký ty proteiny.
Nechceš jít se mnou do kina?
- Jo. Šla bych. - Super.
Můžeme třeba zajít na...
"Láska pozpátku je láska".
Blbej název, ale je to romantická komedie. Má bejt docela...
Žádnou romantiku.
- Co "Mezi voči"? Slyšels o tom? - Ale to je akčňák.
Právě, to je skvělý. Bouchačky, adrenalin...
- To je moje. - Tak jo.
Řekneme ještě pár lidem. Chcete jít na...
- "Mezi voči"? - "Mezi voči"? Jo!
Mikeu, na to jsme chtěli jít. Pamatuješ na ten trailer?
Jak se mlátili po hubě.
Filmový večer s Bellou!
Tak "Mezi voči"? Ty seš na akčňáky?
Ani ne.
- Prej je to srágora. - Jo.
Máš vůbec věk na to, aby tě tam pustili?
- Bez doprovodu dospělých. - Kupuje mi lístek. - Tak to jo.
Jessica to vzdala a Angela chytla střevní chřipku,
takže ji Eric ošetřuje.
- Jdeme jen my tři. - Skvělý!
- Skvělý. - Jo.
- Zahoď tu bouchačku! - Ty ji zahoď! Ustřelím ti kokos!
Oba ty bouchačky zahoďte, nebo vám ustřelím palice oběma!
Tak dobře, jdeme na to!
Asi budu zvracet.
- Je... - Taková padavka!
Měla by sis počkat na někoho, kdo má silnější žaludek.
A směje se těm potokům krve, co z nich slabší nátury zvracej.
Budu mít oči na šťopkách.
Mám výčitky. Asi chytil tu chřipku, co teď řádí.
- To tě nemůžu držet za ruku? - Jasně že můžeš.
Jen to pro tebe asi znamená něco trochu jinýho.
Řekni mi něco. Máš mě ráda, ne?
- A přijdu ti "docela hezkej". - Jacobe, prosím tě!
To mi nedělej.
Proč?
Protože všechno zkazíš.
A já tě potřebuju.
Mám fůru času.
Nevzdám to.
To bych ani nechtěla,
ale jen proto, že o tebe nechci přijít.
A to je hrozně sobecký.
Nejsem jako auto, který můžeš spravit.
Nikdy nebudu jezdit bez poruchy. Takže bych k tobě měla být férová.
Je to kvůli němu, že jo?
Podívej...
Já vím, co ti provedl.
Bello, to bych já nikdy neudělal.
Nikdy ti neublížím. Slibuju.
Nezklamu tě. Se mnou můžeš počítat.
Musím jít domů.
Bylo mi blbě už před filmem.
- Co máš za problém? - Ty jsi můj problém.
Je ti zle? Možná patříš do nemocnice.
- Mám ti tam pomoct? - Jakeu! Film už skončil.
Co děláš?
Jsi celej rozpálenej.
Jako když máš horečku. Je ti dobře?
Nevím, co se děje.
Už musím jít.
Je divnej.
Jakeu, tvůj táta říkal, že máš mononukleózu.
Nepustí mě za tebou, ale brnkni.
Ahoj, to jsem zase já. Jenom...
Mrzí mě, co jsem říkala v tom kině.
Chtěla jsem tě jen slyšet, nic důležitýho.
Jacobe, prosím!
Zavolej mi.
Vrátíme se kolem třetí.
- Nemusím na ty ryby chodit. - Musíš.
Jo, jdi. Proč bys nešel? Ale dávej na sebe pozor.
Vždycky dávám.
Na mě si ti medvědi nepřijdou. Moje kung fu je velmi dobré.
Jakeu!
Ty sis ostříhal vlasy?
A máš tetování?
Bello...
Myslela jsem, že je ti moc zle na to, abys chodil ven.
Nebo mi bral telefon.
Jdi pryč.
Cože?
Jdi pryč.
Co se ti stalo? Co je ti?
Co se stalo?
Dostal tě Sam? To je ono?
Sam se mi snaží pomáhat. Neobviňuj ho.
Ale jestli chceš někoho obviňovat,
co ty hnusný pijavice, který miluješ? Cullenovi.
- Nevím, o čem mluvíš. - Moc dobře to víš.
Všem jsi lhala, i Charliemu.
Ale mně lhát nemůžeš.
- Už ne, Bello. - Jacobe!
Bello, už spolu nemůžeme kamarádit.
Jakeu, já vím, že ti ubližuju.
Ničí mě to. Hrozně.
Zkus mi dát trochu času.
Nech toho. V tobě to není.
"V tobě to není, to já." Vážně?
Fakt je to ve mně.
Za nic nestojím.
Bejval jsem dobrej kluk.
To už je pryč. Stejně na tom nezáleží.
- Je konec. - Nemůžeš se se mnou rozejít.
Jsi můj nejlepší kamarád.
Dal jsi mi slib.
Já vím. Slíbil jsem, že ti neublížím.
Takhle ten slib plním.
Jeď domů a nevracej se, nebo přijdeš k úrazu.
Alice...
Už je...
Už je to zase zlé.
Bez Jakea to nezvládnu.
Edwarda už nevidím.
Vážně to bude, jako by nikdy neexistoval?
Najdu si místo, kde ho zase uvidím.
- Bello! - Laurente!
Nečekal jsem, že tě tu potkám.
Šel jsem navštívit Cullenovy, ale dům je prázdný.
Překvapuje mě, že tě tu nechali.
Nebyla jsi něco jako... jejich domácí zvířátko?
- Dá se to tak říct. - Jezdí sem Cullenovi často?
Lži!
- Jo, každou chvíli. - Lži líp!
Řeknu jim, že ses zastavil.
Ale asi bych to neměla říkat Edwardovi.
- Má potřebu mě chránit. - Ale je daleko, viď?
Proč jsi tady?
Prokazuju... službu Victorii.
Mám zjistit, jestli jsi pořád pod ochranou Cullenových.
Victorii přijde fér zabít Edwardovu milou,
když on jí zabil milého. Oko za oko.
- Pohroz mu. - Edward by věděl, kdo to udělal.
- A šel by po tobě. - To si nemyslím.
Co jsi pro něj mohla znamenat, když tě tady nechal bez ochrany?
Victorii nepotěší, že jsem tě zabil, ale nemůžu si pomoct.
- Sbíhají se mi sliny. - Prosím tě, ne! Pomáhal jsi nám.
Neboj se. Dělám ti laskavost.
Victoria ti chystá pomalou, bolestivou smrt.
Já to udělám rychle. Slibuju.
Nebudeš nic cítit.
Edwarde, miluju tě.
To je k nevíře!
- Tati! Viděla jsem je. - Co se děje?
- V lese. Nejsou to medvědi! - Jak to, v lese? Co jsi tam dělala?
Jsou to vlci. Teda obrovský vlci.
- Seš si jistá, Bello? - Viděla jsem je. Šli po... něčem.
Vlci? Viděla jsi je?
Dobře. Harry?
Máš chuť vyrazit na lov? Seženeš pár chlapů?
Jasně, já jen...
Teď už ti vlci budou mrtví.
A Laurent jí už řekl, že mě nikdo nechrání.
Victoria...
- Měl bych jít na stanici. - Jo, běž.
Prosím tě, zůstaň v domě.
Bello!
- Vyděsil jsi mě. Co to děláš? - Zalez, jdu nahoru.
Ahoj.
Je mi to líto.
- Co? - Rád bych ti to vysvětlil,
ale nemůžu.
Měla jsi někdy tajemství, který jsi nesměla prozradit?
Protože nebylo jen tvoje?
Takhle jsem na tom, ale ještě hůř.
Nemáš představu, jak přísně jsem vázanej.
To mě ničí! Ničí mě, co ti udělali.
Nejlepší fór je, že už to víš.
Bello, pamatuješ, jak jsme se procházeli na pláži v La Push?
Ta...
Ta historka...
o "studených".
Asi chápu, proč si pamatuješ jen tohle.
Určitě se s tím dá něco dělat.
Ne, mám to na doživotí.
Možná bysme měli na čas odjet. Zmizet.
- Jen my dva. - Ty bys to udělala?
Udělala bych to pro tebe.
Před tímhle nemůžu jen tak utéct,
ale s tebou bych utekl,
kdybych mohl.
Musím jít. Bude jim divný, kde jsem.
Pojď sem.
Prosím tě, zkus si vzpomenout.
Bylo by to mnohem lehčí, kdybys to věděla.
Zkusím to, ale... Jakeu, co to děláš? Počkej!
Jakeu!
- Edwarde, mám strach! - A právem.
Je to jen stará historka. Nemám o tom mluvit.
Víš, že Kvileutové údajně pocházejí z vlků?
- Bello? - Musím ho vidět.
Není doma.
- Lituju, ale musím ho vidět. - Bello!
Co jste to udělali? Co jste mu udělali?
- Klid! - On tohle nechtěl.
My? Co udělal on! Co ti řekl?
- Uklidněte se oba dva. - Nic mi neřekne, bojí se vás.
- Už je pozdě. - Bello, ustup!
Paule, uklidni se!
Bello!
Uteč!
Jakeu, běž!
Vemte Bellu k Emily.
Tak vlčí mlha se rozplynula.
Alice, je možné, že je to všechno pravda?
Pohádky a strašidelné zkazky.
Je možné, že neexistuje nic rozumného a normálního?
Měli bychom se jít podívat, jestli je Jacob v pořádku.
- Paul do něj zatne tesáky. - Ani náhodou. Jacob má talent.
- Viděls, jak se v letu vyloupnul? - O bůra, že ho Paul ani neškrábne.
- Pojď dál, Bello. My tě nekousneme. - Mluv sám za sebe.
Víš, Emily, Samova snoubenka...
- Neciv na ni. Sam pak zuří. - Proč bych měla civět?
Máte hlad? Že se ptám.
- Kdo je to? - Bella Swanová, kdo jinej?
Tak ty seš ta kamarádka upírů.
A ty seš kamarádka vlků.
Asi jo... S jedním jsem zasnoubená.
Nechte něco bratrům. A dáma má přednost. Muffinku?
Jo, díky.
Jacob teda ví, jak obejít závazek mlčenlivosti.
Nic mi neřekl.
To je vlčí věc. Rozkazy od alfy se poslouchaj...
- A slyšíme navzájem svoje myšlenky. - Sklapni!
To jsou obchodní tajemství. Hergot! Tahle holka běhá s upírama.
S upírama běhat nemůžeš.
- Jsou rychlí. - Jo? My jsme rychlejší.
Už máš nahnáno?
Nejste první nestvůry, který jsem poznala.
Jake má pravdu. Máš smysl pro nadpřirozeno.
Ahoj.
Pardon.
Tak ty jsi vlkodlak?
Jo, aspoň před chvílí jsem byl.
Pár šťastlivců z našeho kmene má tenhle gen.
Jak se ve městě objeví upír,
propukne horečka.
Mononukleóza.
Kéž by!
Nemůžeš to nějak...
zarazit?
Je to špatná věc.
Není to otázka volby.
Narodil jsem se tak. Nic s tím nenadělám.
Jsi pěknej pokrytec. Nejsem pro tebe ta pravá příšera?
Nejde o to, co jsi,
ale co děláš. Oni nikomu neubližujou.
- Vy jste pár lidí zabili. - Bello, my nikoho nezabíjíme.
Tak kdo?
To, před čím se vás snažíme chránit.
To jediné, co zabíjíme.
- Upíři. - To nemůžete.
Neboj, na Cullenovy ti nesáhnem. Pokud neporuší smlouvu.
Tak to nemyslím. Upíry nemůžete zabít.
- Oni zabijou vás. - Fakt?
Tu pijavici s dredama jsme sejmuli hravě.
- Laurenta? - A na řadě je ta jeho zrzka.
Victoria je tady?
Byla. Hnali jsme ji až ke kanadský hranici.
Pořád se vrací. Nevíme, na co má spadeno.
Já to vím.
Na mě.
Neboj se, tenhle dům hlídáme.
Nepřiblíží se k tobě ani k Charliemu.
Dávejte pozor. Je rychlá. Nemáš tušení, jak je rychlá.
Nedůvěra, kterou k nám chováš, je trochu urážlivá.
Radši půjdu.
- Musíš? - Jo.
Musím zabít jednoho upíra.
Alice, vede se mi dobře,
pokud nejsem sama.
A to jsem teď pořád.
Jacob je pryč. Honí Victorii.
Charlie honí Jacoba. A ty jsi pryč.
A Edward taky.
Nic mi nezůstalo.
Máš něco, Harry?
Ne, nic.
Ale vím, kam mám jít a co mám udělat, abych ho zase viděla.
Nedělej to.
Chtěl jsi, abych byla člověk.
Dívej se.
Prosím. Kvůli mně.
Jinak se mnou nezůstaneš.
Bello, prosím!
Dýchej!
No tak, Bello! Dýchej!
Bello, slyšíš mě?
Jakeu?
Pojď ke mně.
Co tě to sakra napadlo?
Jenom jsem chtěla něco vidět.
Vem ji domů! Já jdu pomoct k Harrymu.
- Co se tam stalo? - Harry Clearwater měl infarkt.
Charlie a táta jsou tam s jeho rodinou.
Je v pořádku?
Umřel.
Pojď. Seženu ti suchý oblečení a hodím tě domů.
Tady je 42 stupňů.
Proboha!
Mám zmrzlý ruce.
Musí být fajn nikdy nenastydnout.
Vlci to tak mají.
Ne. Jacob to tak má.
Prostě hřeješ.
Jsi své vlastní slunce.
Je to lepší? Teď, když to o mně víš?
Ale...
Viděla jsi, co se stalo Emily.
Sam se rozzuřil. Na okamžik se neovládnul.
Em stála moc blízko.
Zpátky už to nikdy nevezme.
Co kdybych se naštval já na tebe?
Někdy...
mám pocit, že zmizím.
Ne že bys potřeboval,
abych ti něco takovýho říkala,
ale vždycky tu budu. Neztratíš sám sebe.
Zabránila bych tomu.
Jak?
Budu ti dokola opakovat,
jak jsi skvělej.
Děkuju ti. Za všechno.
Počkej!
- Je tam upír. - Jak to víš?
Cítím ho. Odvezu tě odsud.
To je Carlisleovo auto.
Jsou tady.
Je to past! Stůj! Musíš jet se mnou!
Mně neublíží.
Jestli se vrátil někdo z Cullenů, je to jejich území.
Podle dohody smíme bránit jen svoji půdu. Tady tě neochráním.
Nevadí, nemusíš.
- Chystáš se překročit hranici. - Oni žádné nevymezujou. Prosím!
- Alice! Panebože! - Bello! - Co tady?
Promiň. Nemůžu uvěřit, že jsi tady. Je?
- Jak to, že žiješ? - Cože?
Měla jsem vidění. Skočila jsi z útesu.
Proč ses proboha chtěla zabít?
- Co Charlie? - Nechtěla jsem se zabít.
Skákala jsem jen tak rekreačně. Byla to zábava.
Neznám nikoho tak náchylného k pitomému hazardu se životem.
- Řekla jsi mu to? - Ne.
Ozve se jen jednou za pár měsíců. Prý chce být sám.
Co to tu smrdí jako mokrej pes?
To budu já.
- Nebo... je to Jacob. - Kterej Jacob?
Jacob je něco jako vlkodlak.
Bello! Vlkodlaci nejsou vhodná společnost.
Mluv za sebe.
Chtěl jsem vidět, že jsi v bezpečí.
- Tady mě přece chránit nemůžeš. - Kašlu na to.
Já jí neublížím.
Ty seš neškodná Cullenová.
Myslím tu druhou pijavici, co chtěla Bellu zabít kvůli vám.
- Victorii? - Jo, Victoria je tady.
Neviděla jsem ji. A neviděla jsem ani to, jak tě vytáhli z vody.
Nevidím přes tebe a tu tvou smečku podvraťáků.
- Nenaštvi mě. - Přestaň! - Nebo to bude moc zlý.
Chvilku vás nechám.
- Neodejdeš nikam? Vrátíš se, viď? - Jen co pustíš psa ven.
On je?
Jsou tady ostatní? Kolik Cullenů je tady a jak dlouho tu zůstanou?
Je tu jen Alice.
A může tu zůstat, jak dlouho bude chtít.
Vrátí se i ostatní?
Ne.
Aspoň o tom nevím.
Ještě něco?
To je všechno.
Jestli je to všechno, běž radši zpátky za Samem.
Zase jsem to udělal.
Pořád porušuju slib.
Nemusíme na sebe být takoví.
Musíme.
Bello...
Mám tě rád.
Swanovi.
Není tady. Zařizuje pohřeb.
Kdo to byl?
- Co je? - Vždycky stojí v cestě.
- Kdo to byl? - Bello, jdi dál!
- Kdo to byl? - Bello, Edward...
Myslí si, že jsi mrtvá. Rosalie mu řekla, proč jsem tady.
- Proč jsi mi ho nedal? - Nechtěl tě k telefonu.
- To je jedno! - Bello, jede k Volturiovým.
Chce taky zemřít.
Opustil tě. Už o tebe nestál. Pamatuješ?
Nedovolím, aby se zabil kvůli výčitkám.
A co tvůj táta?
Je mi osmnáct, můžu jet. Nechala jsem mu vzkaz.
Prosím tě, Bello,
zůstaň tady.
Kvůli Charliemu.
Nebo kvůli mně.
Musím jet.
Moc tě prosím.
Prosím.
Sbohem, Jacobe.
Tak jo.
Takže jste rozhodli.
Tvoje kromobyčejné vlohy
jsou příliš cenné na to, aby byly zničeny.
Jestli jsi ale nešťastný se svou rodinou, přidej se k nám.
Bylo by nám potěšením tvoje schopnosti využívat.
Nechtěl bys u nás zůstat?
- Víš, že se to stane tak jako tak. - Ne bez příčiny.
Takové mrhání!
- To auto sis asi nevypůjčila. - Teď snad proti krádeži nebudeš.
Dneska ne.
- Co vidíš? - Odmítli ho.
- Takže? - Způsobí rozruch.
- Ukáže se lidem. - Ne! Kdy?
Počká si na poledne, až bude slunce nejvýš.
- Proboha, pospěš si! - To už je Volterra.
- Proč jsou v červeném? - Slaví den sv. Marka.
Připomínají si vyhnání upírů z města.
Perfektní načasování. Volturiové nedovolí, aby se Edward prozradil.
- Zbývá pět minut. - Dýchej, Bello.
- Alice! - Tebe jedinou neuvidí přicházet.
Moje myšlenky přečte, řekne si, že lžu, a jen to uspíší.
- Kam mám jít? - Bude pod věží s hodinama. Běž!
- Ne! - Jsem v nebi...
Musíš zpátky!
Otevři oči. Podívej se na mě. Jsem naživu. Musíš jít dovnitř.
- Ty jsi tady. - Jsem.
Žiješ.
Ano.
Musela jsem se ti aspoň jednou ukázat.
Abys věděl, že žiju, že nemusíš mít výčitky.
Teď tě můžu nechat jít.
Nedohnaly mě k tomu výčitky.
Nemohl jsem žít ve světě, kde nejsi ty.
- Ale říkal jsi... - Lhal jsem.
Musel jsem lhát, ale ty jsi mi uvěřila tak snadno.
Protože nechápu, jak bys mě mohl milovat.
Nejsem nic. Jsem člověk. Nejsem nic.
Bello, ty jsi pro mě všechno.
Všechno.
- Nakonec vaše služby nevyužiju. - Aro chce s tebou ještě mluvit.
Pravidla jsem neporušil.
Přesto bychom měli pokračovat v hovoru na příhodnějším místě.
Dobře.
- Bello, jdi si ještě užít slavnost. - Ta dívka půjde s námi.
Ne. Jděte k čertu!
Ale pánové! Je svátek. Nechcete přece způsobit pozdvižení.
- To ne. - Tak dost!
Jane.
Aro chce vědět, kde jste tak dlouho.
Dělej, co ti řekne.
Jděte.
Neboj se.
- Ty se bojíš? - Ne.
Dobré poledne.
- Ona je člověk? - Ano.
- Ví to? - Ano.
Tak proč...
- Chce být taky... - A bude.
Nebo moučník.
Sestro, poslal tě pro jednoho, a vedeš dva.
A půl.
- Chytré děvče. - To je ale milé překvapení!
Bella nakonec žije.
Není to báječné?
Miluju šťastné konce.
Jsou tak vzácné.
Její krev tě tak přitahuje.
Až z toho mám žízeň. Jak můžeš vydržet v její blízkosti?
- Činí mi to jisté potíže. - To vidím.
Aro přečte každou moji myšlenku na jeden dotek.
Teď víš všechno, tak neotálej.
Sám čteš myšlenky znamenitě, Edwarde.
I když Belliny myšlenky číst nedovedeš.
Fascinující!
Chtěl bych vidět, jestli jsi odolná i vůči mým schopnostem.
Prokážeš mi tu čest?
Zajímavé.
Nic nevidím.
Schválně...
Jestlipak je imunní vůči všem našim schopnostem?
Můžeme, Jane?
- Ne! - Bolest.
Přestaňte!
Přestaňte, prosím!
Přestaňte mu ubližovat! Prosím!
Jane?
Můj pane?
Pokračuj, má drahá.
Možná to malinko zabolí.
Pozoruhodné!
Odolává nám všem.
Tak co s tebou uděláme teď?
Už víš, co uděláš, Aro.
Ví příliš mnoho. Je nebezpečná.
To je pravda.
Felixi!
Prosím! Ne! Prosím!
Zabijte mě, ne jeho!
Nevídané!
Dala bys život za někoho jako my.
Za upíra. Za netvora bez duše.
Nech ji!
Nic o jeho duši nevíte.
To je nešťastná situace.
Kdybys jen měl v úmyslu dát jí nesmrtelnost!
Počkejte!
Bella bude jednou z nás.
Viděla jsem to.
Proměním ji sama.
Ohromující! Vidět to, co ty,
dříve než se to stane.
Díky svým schopnostem budeš interesantní nemrtvá, Isabello.
Jdi. Přichystej se.
Skončete to.
Heidi tu bude každou chvíli.
Děkujeme za návštěvu.
Tu laskavost vám oplatíme. Radím vám,
abyste slib brzy splnili. Druhou šanci nedáváme.
Sbohem, mladí přátelé.
- Pěkný úlovek, Heidi. - Ano, jsou přímo k nakousnutí.
Pár mi jich schovej.
Tudy, prosím. Držte se pohromadě.
Přestaňte!
Ty jsi tady.
Klidně spi.
Budu tady, až se probudíš.
Bello, odešel jsem,
protože jsem si myslel, že tě tím ochráním.
Potřeboval jsem, abys měla šanci žít normální a šťastný život.
Bylo pro tebe tak snadné odejít.
Opustit tě bylo to nejtěžší, co jsem za sto let udělal.
A přísahám, že tě už nikdy nezklamu.
Odpusť mi to.
- Charlie jde. - Ahoj.
Jsi v pořádku?
Jo.
Tati, nemusíš mít starost.
Když jsi to říkala naposledy, zmizela jsi mi na tři dny.
Je mi to moc líto.
Bello, tohle už mi nikdy nedělej.
Nikdy.
A máš domácí vězení do konce života.
Fajn.
Vlastně jeho zákaz neporušujeme.
Říkal, že nesmím vkročit do dveří. Vlezl jsem dovnitř oknem.
Neodpustí mi tak snadno.
Já vím.
A ty můžeš?
Doufám, že ano, protože bez tebe vážně nedokážu žít.
Pojď ke mně.
Až mě Alice promění, už se mě nezbavíš.
Nebude tě muset proměnit.
Vždycky to můžeme před Volturiovými nějak utajit.
Ne.
Všichni víte, co chci.
A já vím, jak moc toho žádám.
Jediné spravedlivé řešení, které mě napadá, je hlasovat.
- Nevíš, o čem mluvíš. - Mlč!
- Alice? - Už teď tě beru jako sestru.
- Ano. - Děkuju. - Já jsem pro.
Bylo by fajn nechtít tě každou chvilku zabít.
Promiňte.
Oběma se vám omlouvám za to, jak jsem se chovala.
A jsem ti vděčná, že jsi byla tak statečná a zachránila mi bratra.
Ale já bych si tenhle život pro sebe nevybrala.
Kéž by byl někdo hlasoval proti v mém případě.
Takže ne.
Pro všema deseti!
A s Volturiovými si to můžeme rozdat jinak.
Už teď tě beru jako člena rodiny.
Ano.
Proč mi to děláte?
Víte, co to znamená.
Rozhodl ses, že bez ní žít nebudeš. Nemám na vybranou.
Nechci ztratit syna.
Počkám až po maturitě, abych to Charliemu usnadnila.
Asi chci, abys to udělal ty.
Chce se mnou mluvit.
- Takže jsi ještě naživu. - Myslí, že se ho straníš kvůli mně.
Přestaň mi lézt do hlavy.
Jacobe, vím, že mi chceš něco říct.
Ale nejdřív řeknu něco já tobě, jestli souhlasíš.
Děkuju ti.
Postaral ses, aby Bella zůstala naživu, když jsem to já neudělal.
Ne, neudělal.
A nebylo to kvůli tobě, to mi věř.
Stejně jsem ti vděčný.
Ale teď jsem tady. A neopustím ji, dokud mě sama neodežene.
Uvidíme.
Teď mluvím já.
Přišel jsem ti připomenout klíčový bod smlouvy.
- Já jsem nezapomněl. - Klíčový bod?
Pokud někdo z nich kousne člověka, je po příměří.
- Když si to zvolím, není to tvoje věc. - Já ti to nedovolím.
- Nebudeš jedna z nich. - Ty o tom nerozhoduješ.
Víš, co ti uděláme. Nebudu mít na výběr.
- Bello, pojď. - Počkej.
Ublíží mi? Přečti mu myšlenky.
Jakeu...
Mám tě ráda.
Prosím,
nenuť mě volit mezi vámi.
Protože to bude on.
Vždycky to byl on.
Bello!
- Sbohem, Jacobe. - Nemluv za ni!
Bello, jdi pryč!
Přestaňte!
Přestaňte! Když si budete ubližovat, ublížíte i mně.
Jakeu.
Má pravdu.
Neměla by ses stát tím, čím jsem já.
Sama to udělat nemůžu.
Prosím tě, počkej ještě.
Dej mi pět let.
To je moc dlouho.
Tak tři?
Jsi tak paličatá.
Na co čekáš?
Mám jednu podmínku,
pokud chceš, abych to udělal sám.
Jakou podmínku?
Pak už to bude navždy.
To přece chci.
Vezmi si mě, Bello.
České titulky Helena Rejžková
PO.ET.A