Nikdy jsem moc nepřemýšlela o tom, jak zemřu.
Ale umírat za někoho, koho miluji, se zdá jako dobrý způsob, jak odejít.
Takže nemůžu litovat rozhodnutí odejít z domova.
Bude mi chybět Phoenix.
Bude mi chybět teplo.
Bude mi chybět moje milující, potrhlá, ztřeštěná matka.
Ok.
- Renee, no tak. - A její nový manžel.
Holky, dělejte. Miluju vás obě. Ale musíme stihnout letadlo.
Ale chtějí cestovat, takže strávím nějaký čas se svým tátou,
a to bude dobrá věc.
Myslím.
STMÍVÁNÍ
Ve státě Washington,
pod skoro stálým příkrovem mraků a deště,
je malé městečko jménem Forks.
Populace, 3 120 lidí.
A právě sem se stěhuju.
Můj otec Charlie.
Je náčelníkem policie.
Máš delší vlasy.
Stříhala jsem si je od té doby, co jsem tě naposledy viděla.
Tak ti asi hodně dorostly.
Trávila jsem tady dva týdny skoro každé léto,
ale to už je dávno.
Vyklidil jsem v koupelně pár poliček.
Skvělé. Jedna koupelna.
Je tu docela dobrá pracovní lampa.
Prodavačka ti vybrala povlečení.
Máš ráda fialovou, že?
Fialová je fajn.
Díky.
Ok.
Jedna z nejlepších věcí na Charliem je,
že se nemotá kolem.
Slyšel jsem vás přijíždět už z dolní cesty.
Rád tě vidím.
- Bello, pamatuješ si na Billyho Blacka. - Jo.
- Wow, vypadáte dobře. - Jo, pořád tančím.
Jsem rád, že jsi konečně tady.
Tady Charlie o tom pořád mluvil, když jsi řekla, že přijedeš.
Dobře, nepřeháněj. Nebo tě shodím do bláta.
Až po tom, co tě do něj zatluču až po kotníky.
- Chceš? - Jo.
Jen to toho.
- Ahoj, já jsem Jacob. - Čau.
Dělali jsme spolu bábovičky z bláta, když jsme byli malí.
Jo, vzpomínám si.
Jsou vždycky takoví.
- Věkem se to zhoršuje. - Dobře.
Tak, co myslíš?
O čem?
- O svém dárku na uvítanou. - Tohle?
- Právě jsem ho tady od Billyho koupil. - Jo.
- Úplně jsem pro tebe přestavěl motor. - No tohle.
Ó můj bože!
To je skvělé. Děláš si srandu?
Promiň.
Říkal jsem ti, že si ho zamiluje.
Jsem z těch dětí celý pryč.
Jasně kámo. Jseš bomba.
Ok.
Poslyš, musíš dvakrát sešlápnout spojku, když řadíš,
ale jinak by to mělo být v pohodě.
- Jako takhle? - Jo. Jo, přesně tak.
Dobře.
Chceš svézt do školy nebo tak něco?
Já chodím do školy v rezervaci.
- Jasně, jasně. - Jo.
To je zlý. Bylo by dobré znát aspoň někoho.
Můj první den v nové škole.
Je březen, polovina semestru.
Skvělé.
- Hezká jízda. - Díky.
Dobrá.
Ty jsi Isabella Swanová, ta nová holka.
Čau, já jsem Eric, oči a uši tohohle místa.
Cokoli potřebuješ, průvodce, rande u oběda, rameno na vyplakání?
Jsem spíš ten typ, co trpí tiše.
Dobrý titulek pro tvou charakteristiku.
Jsem v novinách, a ty jsi novinka, zlato, titulní stránka.
Ne, nejsem.
Ty... Prosím ne...
Klídek. Žádná charakteristika.
- Ok, díky. - V pohodě?
Jasně. Ok. Jo.
Jau!
Je mi to líto.
Říkala jsem jim, aby mě nenechali hrát.
Nevadí. Ne, ne, ne. To je... To je... Ne...
Ty jsi Isabella, že jo?
Jen Bella.
Jo. Čau, já jsem Mike Newton.
- Ráda tě poznávám. - Jo, jo.
- Má dobrou smeč, co? - Jo, to jo...
Já jsem Jessica, mimochodem.
Hej, ty jsi z Arizony, že?
Jo.
Neměli by být lidi z Arizony fakt opálení?
Jo.
Možná proto mě odtud vykopli.
Jsi dobrá.
To je tak legrační.
- Zpátky, Jess. - Tadyhle.
Jako mistrovské dílo, víš,
budeme mít fantastickou pyramidu padající z nebe,
- a potom můžete... - Rádo se stalo, madam.
- Vy kluci si můžete podat ruce. - Burrito, příteli?
- Čau, Mikey! Potkal jsi moje děvče, Bellu? - Čau.
Tvoje děvče?
- Jo. - Jo?
- To je... - Moje holka.
Promiň, že jsem překazil tvou hru, Miku!
Tylere.
Ano!
Ó můj bože.
To je jako být znovu v prváku. Jsi zářivá nová hračka.
Úsměv.
- Ok. - Promiň.
Potřebovala jsem momentku pro charakteristiku.
Charakteristika nebude, Angelo.
Už to znovu nevytahuj.
To je ok, já jen...
Mám to u tebe, zlato.
Myslím, že další úvodník rozjedeme na pití mladistvých.
Víš, vždycky můžeš psát o poruchách příjmu potravy.
Vycpávkách plaveckého týmu.
Tedy, to je dobré.
- Kirk. Že jo? To je přesně, na co myslím. - Jo.
Mluvíme o olympijské velikosti.
To není možné. Je tak hubený. To nedává smysl.
- Úplně. - Jo.
Kdo jsou oni?
Cullenovi.
To jsou adoptované děti doktora a paní Cullenových.
Přestěhovali se sem z Aljašky, před pár lety.
Jsou trochu uzavřeni do sebe.
Jo, protože jsou pořád spolu.
Jako, spolu, spolu.
Ta blondýna, to je Rosalie,
a ten velký tmavovlasý kluk, Emmett, oni jsou jako pár.
Nejsem si jistá, jestli je to legální.
Jess, oni ve skutečnosti nejsou příbuzní.
Jo, ale žijí spolu. Je to divné.
A, ok, ta malá brunetka je Alice.
Je vážně divná,
a je s Jasperem, tím blonďákem, co vypadá, jako by ho něco bolelo.
Doktor Cullen je jako pěstoun - dohazovač.
Možná adoptuje mě.
Kdo je on?
To je Edward Cullen.
Je naprosto nádherný, očividně,
ale zřejmě tu pro něj nikdo není dost dobrý.
Jako by mě to zajímalo, že jo?
Takže, jo.
Vážně, nemarni čas.
To jsem ani neplánovala.
- Pane Molino. - Čau, Miku.
Ó, ano. Slečna Swanová.
Ahoj. Můžu poprosit vás průkaz? Děkuji.
Vítejte ve třídě. Tady. Tady jsou vaše věci, ok?
A mám tu pro vás místo, tak pojďte.
Je poslední. Prostě se připojte, až se zorientujete.
Dobře, lidi, dnes budeme pozorovat chování planárie (ploštěnka),
bezobratlého ploštěnce.
Takže co se chystáme udělat...
...ohrožený.
Zombie červ.
Žádné mobily, vážení.
Prosím jen neřežte tady. Tady neřežeme.
Pokuste se soustředit dokud si to ověřujeme, jo, lidi?
Musí být ještě něco volné.
- Fyzika? Biochemie? - Ne, všechny třídy jsou plné.
Za minutku, drahoušku.
Obávám se, že musíte zůstat na biologii.
Fajn. Budu to prostě muset vydržet.
Nemůžu si zvyknout na to, jak jsi vyrostla. A zkrásněla.
Čau, Bello.
Pamatuješ si mě?
Jeden rok jsem hrál Santu.
Jo, Waylone, nebyla tu na Vánoce od jejích čtyř let.
Vsadím se, že jsem udělal dojem, že jo?
- To ty vždycky. - Potrhlý praštěný Santa?
Hej, děcka milujou ty malý lahvičky.
Jasně, nech to děvče sníst její garden burger, Waylone.
Když to sníš, přinesu ti tvůj oblíbený.
Berry cobbler, pamatuješ?
Tvůj táta si ho stále objednává. Každý čtvrtek.
Děkuji. To by bylo skvělé.
Tady.
Díky.
Hej, zlato. Tak, poslouchej, když půjde dobře jarní trénink,
mohli bychom se přestěhovat na Floridu.
Prosím vhoďte dolar dvacet pět pro další tři minuty.
Mami, kde máš mobil?
Ok, nesměj se.
Neztratila jsem svou nabíječku. Ona utekla pryč.
S křikem. Doslova teď odpuzuji techniku.
- Chybíš mi. - Ó, zlato, taky mi chybíš.
Pověz mi víc o tvé škole. Jaká jsou děcka?
Jsou tam nějací roztomilí kluci?
Byli k tobě milí?
No,
všichni byli velmi laskaví.
Pověz mi o tom všechno.
Na tom nezáleží.
Ale ano, záleží, zlato.
Musím dělat úkoly. Povím ti to později.
Ok. Miluju tě.
Taky tě miluju.
Chtěla jsem se mu postavit a zjistit, co má za problém.
Ale vůbec se neukázal.
Bello!
A další den, zase nepřišel.
Přešlo pár dní.
Věci se stávaly trochu divné.
- Si v pořádku? - Jo, jsem v pohodě.
Led nešikovným lidem fakt nepomáhá.
Jo. Proto jsem ti náklaďák vybavil novými pneumatikami.
Ty staré už byly docela sjeté.
Dobře, pravděpodobně přijdu pozdě na večeři. Jedu do Mason County.
Člen ochranky v továrně Grisham byl zabit nějakým zvířetem.
Zvířetem?
Už nejsi ve Phoenixu, Bells.
Každopádně, rozhodl jsem se podat pomocnou ruku.
- Buď opatrný. - To jsem vždycky.
- A díky za pneumatiky. - Jo.
Maturitní komise je ubohá,
ale každopádně ji musím zastupovat v novinách,
a potřebují někoho, kdo jim pomůže vybrat hudbu,
takže potřebuju tvůj playlist.
Hej, poslyš, přemýšlel jsem, máš už partnera na...
Jak je, Arizono? Ha?
Jak se ti líbí déšť, holka?
Radši by sis na to měla zvyknout, děvče.
Jo, Miku, hej, jsi vážně roztomilý, chlape.
- Oh, já vím... - To bylo vážně strašné.
Proč odpaluješ mou hru?
Jo, ok. Na co si to hraješ, T-Ball?
Ahoj.
Je mi líto, že jsem neměl šanci se minulý týden představit.
Jsem Edward Cullen.
Ty jsi Bella?
Ano.
Buňky ze špičky kořenu cibule,
to je to, co právě teď máte na svých sklíčkách.
Ok? Takže rozdělte a označte je podle fáze mitózy,
a první dvojice, co to bude mít správně, vyhraje zlatou cibuli.
Dobře.
Dámy první.
Byl jsi pryč.
Jo.
Byl jsem na pár dní mimo město.
Osobní důvody.
Profáze.
Vadilo by ti, kdybych se podíval?
Je to profáze.
Jak jsem řekla.
Takže, užíváš si deště?
Co?
Ptáš se mě na počasí?
Jo, já...
Asi ptám.
No, já opravdu nemám ráda déšť.
Žádné studené, mokré věci, vážně nemám...
- Co? - Nic.
Je to anafáze.
- Nevadí, když to zkontroluju? - Jistě.
Anafáze.
Jak jsem řekl.
Když tak nesnášíš zimu a déšť,
proč jsi se přestěhovala na nejmokřejší místo Spojených států?
To je složité.
Jsem si jistý, že to zvládnu.
Moje máma se znovu vdala a...
Takže nemáš ráda toho chlápka, nebo...
Ne, tak to není...
Phil je vážně fajn.
Je to metafáze. Chceš to zkontrolovat?
Já ti věřím.
Proč jsi se nepřestěhovala se svou mámou a Philem?
No, Phil je druholigový baseballový hráč,
a hodně cestuje,
moje máma se mnou zůstávala doma, ale já věděla, že takhle nešťastná,
tak jsem se rozhodla, že zůstanu chvíli se svým tátou.
A teď jsi nešťastná ty.
- Ne. - Promiň, já jen...
Jen se ti pokouším porozumět.
Jsi pro mě velmi těžce čitelná.
Hej, nosíš kontaktní čočky?
Ne.
Tvoje oči byly černé, když jsem tě viděla naposledy,
a teď jsou jakoby zlatohnědé.
Jo, já vím, to je...
to je fluorescence.
- Bello! - Bello!
Volejte 911!
Právě volám. Brzy někoho pošlou.
Bello, je mi to líto. Zpanikařil jsem.
Bello, právě mám na lince 911.
Bello. Jsi v pořádku?
My dva si ještě promluvíme. Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě, tati. Uklidni se.
Je mi to líto, Bello. Pokoušel jsem se zastavit.
Já vím. To je v pohodě.
Ne. To tedy není v pohodě.
Tati, to nebyla jeho vina.
Mohla jsi být mrtvá. Rozumíš?
Ano. Ale nejsem, takže...
Můžeš se rozloučit se svým řidičákem.
- Slyšel jsem, že je tu dcera náčelníka. - Doktor Cullen.
Charlie.
Převezmu to, Jackie.
Isabello.
Bella.
Tedy, Bello, vypadá to, že jsi utrpěla pád. Jak se cítíš?
Dobře.
Koukni sem.
Můžeš prodělat post-traumatický stres nebo být dezorientovaná,
ale tvoje životní funkce jsou dobré.
Žádné známky otřesu mozku.
Myslím, že budeš v pořádku.
Je mi to líto, Bello. Já jsem vážně...
Víte, mohla jsem být na tom hůř
kdyby tam nebyl Edward. Srazil mě z cesty.
Edward? Tvůj chlapec?
Jo, bylo to úžasné.
Chci říct, dostal se ke mě tak rychle. Nebyl nikde poblíž mě.
To zní jako že jsi měla velké štěstí.
Charlie.
Musím podepsat nějaké papíry. Měla bys...
Asi bys měla zavolat mámě.
Tys jí to řekl?
Pravděpodobně teď...
vyšiluje.
...vidělo to patnáct lidí, co se stalo.
Co jsem měl jako dělat? Nechat ji umřít?
To není jenom o tobě. Je to o nás všech.
Myslím, že bychom to měli probrat v mé kanceláři.
- Můžu s tebou na minutku mluvit? - Rosalie.
Co?
Jak ses ke mě dostal tak rychle?
Stál jsem hned vedle tebe, Bello.
Ne. Byl jsi u svého auta, přes celé parkoviště.
Ne, nebyl.
Ano, byl.
Bello, ty... Uhodila ses do hlavy.
Myslím, že jsi zmatená.
Vím, co jsem viděla.
A co přesně to bylo?
Ty...
Zastavil jsi tu dodávku.
Odtlačil jsi ji rukou.
To ti nikdo neuvěří, takže...
Nechystám se to nikomu říct.
Já jen potřebuju vědět pravdu.
Nemůžeš mi prostě poděkovat a nechat to plavat?
Děkuji.
- Ty to nenecháš být, že ne? - Ne.
Dobře, tak doufám, že si užiješ to zklamání.
A to byla první noc, kdy jsem snila o Edwadu Cullenovi.
Potřebuju od každého povolení, ok?
- Sammy, prosím posbírej je. - Jo.
Lidi, jdeme.
No tak, dovnitř. Jdeme!
Podívejme se! Jsi naživu.
- Jo, já vím. Falešný poplach. - Jo.
Chtěl jsem se tě zeptat, víš, jestli, víš,
je to až za měsíc, ale...
Chtěla bys jít se mnou na ples?
Takže, co myslíš?
- O čem? - Chtěla bys jít?
Na ples?
Se mnou?
Já...
Ples.
Tanec.
To není tak dobrý nápad v mém případě.
Každopádně, já už ten víkend něco mám.
Jedu ten víkend do Jacksonville.
Nemůžeš jít nějaký jiný víkend?
Mám nevratnou jízdenku.
Měl by ses zeptat Jessicy.
Vím, že by chtěla jít s tebou.
Jasně. V pohodě.
Hej, lidi, jdeme.
Musíme jít. Musíme jít. Zelená je co? Dobrá.
Jdeme. Lidi, no tak.
Další bus, další bus. Jdeme.
Vaječné skořápky, mrkvové natě.
Kompost je skvělý. Nacpi to tam, Ericu.
- Ano, pane. Ano, pane. - Velmi dobře, velmi dobře.
Teď udělám kouřící se šálek kompostového čaje.
- Ok. - Dejte mi to.
Jo. To je recyklace v té nejzákladnější formě, lidi.
Nepij to! To je pro rostliny.
Co je v Jacksonville?
Jak ses o tom dozvěděl?
Neodpověděla jsi mi na otázku.
Ty neodpovídáš na žádnou z mých, takže...
Ani jsi mi neřekl ahoj.
Ahoj.
Řekneš mi, jak jsi zastavil tu dodávku?
Jo. Byl to nával adrenalinu.
Je to velmi běžné. Můžeš si to vygooglovat.
Floriďané.
Ti jsou v Jacksonville.
Můžeš aspoň koukat, kam šlapeš?
Koukni, promiň, že jsem pořád tak hrubý. Jen si myslím, že je to nejlepší způsob.
Bello! Hádej, kdo mě právě pozval na ples.
Kdo?
Jo, já si ve skutečnosti myslela, že Mike pozve tebe.
- Nebude to divné, že? - Ne. Nebude to divné.
- Vy dva se k sobě hodíte. - Já vím, že jo?
- Tylere... - Přestaň.
Bello, koukni. To je červ.
Je to červ.
Bello, neměli bychom být přáteli.
To sis vážně měl uvědomit trochu dřív.
Chci říct, proč si prostě nenechal tu dodávku, aby mě rozmáčkla
a ušetřil by sis tu lítost?
Cože, ty si myslíš, že lituju toho, že jsem tě zachránil?
Vidím, že lituješ. Já jen... Nevím proč.
Ty nevíš nic.
Ahoj.
Svezeš se s námi?
Ne, náš bus je plný.
Máma volala. Zase.
No, to je tvá chyba.
Neměl jsi jí říkat o té "téměř" nehodě. Dojedls?
Jo.
Jo, předpokládám, že máš pravdu. Vždycky věděla, jak si dělat starosti.
Zdá se jiná.
Zdá se šťastná.
Phil působí jako správný chlap.
Jo, to je.
Dobře.
Ne, potřebuješ rukavice. Potřebuješ je.
Ne, proč se se mnou hádáš? Prostě je potřebuješ.
- Budeš mít omrzliny! - Já nevím.
Čau!
- La Push, zlato. Půjdeš? - Měla bych vědět, co to znamená?
La Push - pláž dole v Quileutské rezervaci. Jdeme zítra všichni.
- Jo, přicházejí velké vlny. - A já nesurfuju jenom po internetu.
Ericu, surfoval jsi jednou a měl si pěnové prkno.
Ale budeme taky pozorovat velryby. Pojď s náma.
La Push, zlato. Je to La Push.
Ok, půjdu, když to přestaneš říkat, ok?
Vážně, kámo. Je to hrozné, chlape.
- Co? Tak se to jmenuje. - Takže...
Jedlé umění?
Bello.
Díky.
Víš, tvoje výkyvy nálad mi dávají hodně zabrat.
Já jen řekl, že by bylo lepší, kdybychom nebyli přáteli,
ne, že jím nechci být.
Co to znamená?
Znamená to, že kdybys byla chytrá, držela by ses ode mě dál.
Ok, tak řekněme, že nejsem chytrá.
- Řekneš mi pravdu? - Ne, nejspíš ne.
Radši si poslechnu tvé teorie.
Zvažovala jsem
radioaktivní pavouky a kryptonit.
To vše souvisí se superhrdiny, že?
Co když nejsem hrdina? Co když jsem ten zlý?
Nejsi.
Snažíš se každého odradit,
ale vidím, že si jen držíš lidi od těla.
Je to jen maska.
Proč si prostě někam nevyrazíme?
Všichni jedou na pláž.
Pojeď.
Chci říct, bavme se.
- Která pláž? - La Push.
Já nevím.
Já jen...
Je něco špatně na té pláži?
Je jen trochu přecpaná.
Hej, mrzne.
- Nevím, jestli to ještě stojí za to. - Vždyť už jsme tady.
- Má pravdu. - Jste jako mimina.
Myslela jsem si, že mě Eric pozve na ples,
ale zatím nepozval.
Můžeš se ho zeptat ty.
Převezmi kontrolu. Jsi silná, nezávislá žena.
- Jsem? - Ano.
- Hej, pomůžeš mi? - Jo.
- Bello! - Ahoj, Jacobe.
- Lidi, to je Jacob. - Ahoj lidi. Jak se vede?
- Čau. - Čau.
Sleduješ mě?
Jsi v mé rezervaci, vzpomínáš?
Surfuješ?
- Rozhodně ne. - Díky.
Kluci, můžete dělat Belle společnost. Její kluk se nedostavil.
Jaký kluk?
Pozvala Edwarda.
- Chtěla jsem být zdvořilá, to je všechno. - Myslím, že bylo milé ho pozvat.
- Nikdo to nikdy neudělal. - Jo, protože Cullenovi jsou divní.
To máš tedy pravdu.
Vy ho znáte?
Cullenovi sem nechodí.
Co tvoji přátelé mysleli tím, však víš, "Cullenovi sem nechodí"?
Zachytilas to, co?
Vážně bych ti o tom asi neměl nic říkat.
Hele, já udržím tajemství.
Vážně, je to jen stará strašidelná historka.
Dobře, chci to vědět.
Ok, vědělas, že Quileuté jsou pravděpodobně potomci vlků?
Cože? Vlků?
- Jo. - Opravdových vlků?
To je legenda našeho kmene.
Ok.
A jaká je historka o Cullenových?
Oni jsou pravděpodobně potomky nepřátelského klanu.
Můj prapradědeček, náčelník, je přistihl lovit na našem území.
Ale tvrdili, že jsou jiní,
tak jsme s nimi uzavřeli dohodu.
Když slíbí, že nevstoupí na území Quileutů,
tak neodhalíme, kdo ve skutečnosti jsou, bledým tvářím.
Já myslela, že se právě přistěhovali.
Nebo se vrátili.
Jasně.
Dotklo se to mé ruky! Had! Přestaň!
Takže, kdo jsou doopravdy?
Je to jen historka, Bello.
Pojď, jdeme.
Had! Had!
Haló?
Geralde?
Ahoj.
Hezká bunda.
Kdo jste?
Pořád ty samé stupidní otázky.
"Kdo jste?"
"Co chcete?"
"Proč to děláte?"
Jamesi, nehraj si s naším jídlem.
Není tady.
Kdykoliv je pěkné počasí, Cullenovi se vytratí.
Cože, to se jako ulijou?
Ne, doktor a paní Cullenovi je berou ven, na túry, kempovat a tak.
Snažila jsem se to navrhnout našim. Ale bez úspěchu.
Holky, jdu na ples s Ericem.
- Prostě jsem se ho zeptala. Převzala kontrolu. - Říkala jsem ti to.
Víš jistě, že musíš pryč z města?
Oh, jo, taková rodinná záležitost.
Ok, měly bychom jít na nákupy do Port Angeles
než budou všechny dobré šaty rozebrané.
Port Angeles? Nevadí, když půjdu taky?
Jo, potřebuju tvůj názor.
- Líbí se mi tyhle. - Ty jsou skvělé.
Ale, nejsem si jistá tím jedním ramínkem.
- Líbí se mi tyhle. - Jo, mám ráda ozdoby z korálků,
- a nepotřebuješ šperky. - Jess, co si myslíš? Levandulová?
- Je to dobré? Je to má barva? - Líbí se mi.
Taky se mi líbí ty tmavo růžové.
Ok, líbí se mi tyhle. Mám v nich hezká prsa.
- Hej. - Dobře?
Hezký.
- Ach, bože. - To je nepříjemné.
Je to nechutné.
Bello, co myslíš?
Ano?
Vypadají skvěle.
To jsi řekla i o posledních pěti šatech.
Myslela jsem si, že jsou docela dobré.
Tohle tě fakt nebere, že jo?
Vlastně jsem právě chtěla jít do knihkupectví.
Sejdeme se v restauraci?
- Jsi si jistá? - Jo, jo. Uvidíme se za minutku.
- Ok. - Ok.
Má pravdu. Tyhle jsou strašné.
Tady máte.
- Hezký večer. - Děkuji.
- Viděli jsme tě v obchodě se šaty. - Hej, kam to běžíš?
Tady je.
- Co se děje? - To je má holka.
- Co to kluci děláte? - Koukni koho jsme právě našli.
Jak je, děvče? Hej... Kam to jdeš?
- Kam to jdeš? - Pojď s námi na skleničku.
- Jo, můžeš jít s náma. - No tak.
Bude zábava.
- Co máš za problém? - Nelíbí se jí to, chlape.
- Jsi pěkná. - Nedotýkej se mě.
- Roztomilé. - Vážně, ne. Skutečně bys měla.
Nedotýkej se mě.
Nastup do auta.
To byl velmi nebezpečný manévr.
Měl bych se vrátit zpátky a utrhnout jim hlavy.
Ne, to bys neměl.
Nevíš na jaké ohavné věci mysleli.
A ty víš?
To není těžké uhodnout.
Můžeš mluvit o něčem jiném? Rozptyl mě, abych se tam nevrátil.
Mohl by sis zapnout pás.
Ty by sis měla zapnout pás.
- Ten salát byl docela dobrý. - Hej, holky, promiňte. Já jen...
Kde jsi byla? Nechali jsme ti vzkazy.
Jo, čekaly jsme, ale byly jsme hladové, tak jsme...
Je mi líto, že zdržuji Bellu od večeře.
Prostě jsme na sebe narazili a začali si povídat.
- Jo. - Ne.
Ne, naprosto to chápeme. Chci říct, to se stává, že?
Jo, my jsme...
- Jsme, jo, jsme právě na odchodu. Takže... - Tak pojďme...
Bello, chceš...
Asi bych se měl ujistit, že Bella něco sní.
Jestli chceš.
Odvezu tě potom domů.
To je tak pozorné.
To je vážně pozorné. Jo.
Jo. Měla bych něco sníst.
Jo.
- Ok, takže se uvidíme zítra. - Ok, jo.
- Zatím. - Ok.
Takže, jedny houbové ravioli.
- Díky. - Jo, bez problému.
Takže jste si jistý, že nechcete nic přinést?
Ne. Ne, díky.
Dejte mi vědět.
Vážně nebudeš jíst?
Ne, jsem na speciální dietě.
Dlužíš mi několik odpovědí.
Ano, ne.
Dostat se na druhou stranu.
1.77245...
Nechci vědět druhou odmocninu čísla Pí.
Vědělas ji?
Jak si věděl, kde jsem?
Nevěděl.
- Dobře. - Co je?
Neodcházej. Já...
Sledoval jsi mě?
Já...
Cítím, že tě musím ochraňovat.
Takže jsi mě sledoval.
Snažil jsem se udržovat odstup, pokud bys potřebovala mou pomoc,
a pak jsem uslyšel, co si ti bídáci myslí.
Počkat.
Říkáš, že jsi slyšel, co si myslí?
Takže, ty...
Ty čteš myšlenky?
Dokážu přečíst každou mysl v této místnosti.
Kromě tvé.
To jsou peníze, sex,
peníze,
sex,
kočka.
A pak ty, nic.
Je to velmi frustrující.
Je se mnou něco špatně?
Tak já ti řeknu, že umím číst myšlenky,
a ty si myslíš, že je něco špatně s tebou.
Co je?
Nemám už víc sílu držet se od tebe dál.
Tak to nedělej.
Ok, myslím, že mi je už dost teplo.
Tvoje ruka je tak studená.
Jejda!
Co se děje?
Můj táta je pořád tady.
Můžeš zastavit?
Tam na konci je auto i mého otce.
Co ten tu dělá?
Carlisle, co se děje?
Waylon Forge byl nalezen v člunu nedaleko svého domu.
- Právě jsem ohledal tělo. - On zemřel?
- Jak? - Útok zvířete.
Bylo to to samé, co zabilo člena ochranky v Mason?
S největší pravděpodobností.
- Takže se to přibližuje k městu. - Bello, měla bys jít dovnitř.
Waylon byl přítel tvého otce.
Ok.
Uvidíme se později.
- Čau. - Čau.
Tati, je mi to tak líto.
Znal jsem ho přes 30 let.
Netrap se, najdeme tu věc.
Mezitím,
chci, abys tohle nosila s sebou.
- Já nevím jestli... - Udělá to tvého taťku klidnějšího.
Ok.
Pojďme domů.
Studený.
Jsi neuvěřitelně rychlý a silný.
Tvoje kůže je bledá a ledově studená.
Tvoje oči mění barvu.
A někdy mluvíš, jako bys byl z jiné doby.
Nikdy nic nejíš ani nepiješ. Neukazuješ se na slunci.
Kolik ti je?
Sedmnáct.
Jak dlouho ti je 17?
Už nějaký čas.
Vím, co jsi zač.
Řekni to.
Nahlas.
Řekni to.
Upír.
Bojíš se?
Ne.
Tak mi polož tu nejzákladnější otázku.
Co jíme?
Neublížíš mi.
Kam to jdeme?
Navrch hory.
Nad mraky.
Musíš vidět, jak vypadám na slunci.
Proto se neukazujeme, když svítí slunce.
Lidé by poznali, že jsme jiní.
Tohle je to, co jsem.
Je to jako diamanty.
Jsi nádherný.
Nádherný?
Tohle je kůže zabijáka, Bello.
Jsem zabiják.
Tomu nevěřím.
Protože věříš lži.
Kamufláži.
Jsem nejnebezpečnější predátor na světě.
Všechno na mně tě láká,
můj hlas, moje tvář, dokonce můj pach.
Jako bych něco z toho potřeboval.
Jako bys mi mohla utéct!
Jako bys mě mohla přeprat.
Jsem předurčen k zabíjení.
To mě nezajímá.
Už jsem předtím zabíjel lidi.
Na tom nezáleží.
Chtěl jsem zabít tebe.
Nikdy v životě jsem nechtěl lidskou krev tak moc.
Věřím ti.
Nevěř.
Jsem tady. Věřím ti.
Moje rodina, my jsme jiní než ostatní našeho druhu.
Lovíme jenom zvířata.
Naučili jsme se ovládat svou žízeň.
Ale ty, tvoje vůně,
je pro mě jako droga.
Jsi jako moje soukromá značka heroinu.
Proč jsi mě tak moc nenáviděl, když jsme se potkali?
Proto...
že jsem se kvůli tomu cítil tak špatně.
Pořád nevím, jestli se dokážu kontrolovat.
Já vím, že dokážeš.
Nemůžu číst tvou mysl.
Musíš mi říct, co si myslíš.
Teď se bojím.
Dobře.
Já se nebojím tebe.
Bojím se, že tě ztratím. Že zmizíš.
Nevíš, jak dlouho jsem na tebe čekal.
A tak se lev zamiloval do jehňátka.
Jak hloupé jehňátko.
Jak zkažený, masochistický lev.
Ve třech věcech jsem si byla naprosto jistá.
Za prvé,
Edward je upír.
Za druhé,
jedna jeho část,
a já nevěděla, jak dominantní ta část může být,
žízní po mé krvi.
A za třetí,
jsem do něj bezvýhradně a neodvolatelně zamilovaná.
Monte Carlo? To je téma našeho plesu?
Hazard, smokingy, a Bond, James Bond.
Oh můj bože.
Wow.
Vidíš, všichni zírají.
Ne tamten kluk. Ne, ten se jen podíval.
Stejně už porušuju všechna pravidla.
Mířím do pekla.
Takže, musí člověk umírat,
aby se stal takovým, jako ty?
Ne, to jen Carlisle.
Nikdy by to neudělal někomu, kdo má jinou volbu.
Takže, jak dlouho už jsi takový?
Od roku 1918.
Tehdy mě našel Carlisle umírajícího na španělskou chřipku.
Jaké to bylo?
Ten jed byl nesnesitelný.
Ale to, co udělal Carlisle, bylo mnohem těžší.
Málo z nás má sebeovládání to udělat.
Takže nestačí prostě jenom kousnout?
Ne tak úplně.
Když ochutnáme
lidskou krev, je to jako posedlost,
a je téměř nemožné přestat.
Ale Carlisle to udělal.
Nejprve se mnou a pak s jeho ženou, Esme.
Takže Carlisle je důvod, proč nezabíjíš lidi?
Ne, to není jediný důvod.
Nechci být monstrum.
Moje rodina, my o sobě přemýšlíme jako o vegetariánech,
protože přežíváme jenom na krvi zvířat.
Ale je to...
Je to jako člověk žijící jenom na tofu.
Udržuje tě to silného, ale nikdy tě to úplně neuspokojí.
Není to, jako bych pil tvou krev, například.
Zabili jiní upíři Waylona?
Jo.
Jsou tam i jiní, čas od času na ně narazíme.
Umí i zbytek tvé rodiny číst myšlenky, jako ty?
Ne. To jen já.
Ale Alice vidí budoucnost.
Vsadím se, že mě viděla přicházet.
Aliciny vize jsou subjektivní.
Chci říct, budoucnost se může kdykoliv změnit.
Můžeš se chovat lidsky? Víš, máme sousedy.
Zítra tě vezmu k nám domů.
Díky.
- Počkat, jako za tvou rodinou? - Jo.
Co když se jim nebudu líbit?
Takže, ty se netrápíš proto, že budeš v domě plném upírů,
ale proto, že si myslíš, že tě nebudou schvalovat?
Jsem ráda, že jsem tě pobavila.
Co je?
Komplikace.
Vyzvednu tě zítra.
Čau. Přišli jste navštívit svůj náklaďák?
Vypadá dobře. Vyvázl jenom s důlkem.
- Jo. - Vlastně jsme přišli navštívit vaši plochou obrazovku.
Mariners, první hra sezóny.
A tady Jacob mě pořád otravoval, že tě chce znovu vidět.
Skvělé, tati. Díky.
Říkám jen pravdu, synu.
Vitamín R.
Výborně, náčelníku.
Domácí pečené ryby Harryho Clearwatera.
Skvělé.
Něco nového s Waylonovým případem?
No, nemyslím, že to bylo zvíře, co ho zabilo.
To jsem si nikdy nemyslel.
Rozšířil by jsi to v rezervaci?
Aby se děcka držela dál od lesů.
Jistě.
Nechceme přece, aby se zranil někdo další, že ne?
Jejda.
To je neuvěřitelné.
Víš, je to tak světlé a otevřené.
Co jsi čekala, rakve, kobky a příkopy?
Ne, ne příkopy.
Ne příkopy.
Tohle je jediné místo, kde se nemusíme schovávat.
Říkal jsem jim, aby to nedělali.
Přidáme trochu olivového oleje na nepřilnavou pánev,
a dusíme na olivovém oleji na mírném ohni.
Co teď dělám, krájím to na proužky, a pak nakrájíme tohle...
- Je vůbec Italka? - Jmenuje se Bella.
Jsem si jistý, že se jí to bude líbit.
Už cítím závan.
Přichází člověk.
Bello, děláme pro tebe italské jídlo.
Bello, to je Esme. Moje matka ve všech ohledech.
Dala jsi nám záminku poprvé použít kuchyni.
Doufám, že máš hlad.
- Jo, absolutně. - Právě jedla.
Perfektní.
Jo, to jen proto, že vím, že vy nejíte...
Samozřejmě. To je od tebe velmi ohleduplné.
- Prostě Rosalie ignoruj. Jako já. - Jo.
Prostě předstírejme, že tohle není pro nás všechny nebezpečné.
Já bych nikdy nikomu nic neřekla.
Ona to ví.
Jo, dobře, ale problém je, že vy dvě jste s tím vyšli na veřejnost, takže...
Emmette.
Ne, měla by to vědět.
Celá rodina bude do toho zapletená, když to skončí špatně.
Špatně, jako...
že já se stanu jídlem.
Ahoj, Bello.
Já jsem Alice.
- Ahoj. - Ahoj.
Ty ale dobře voníš.
Alice, co to...
To je v pořádku. Bella a já budeme skvělé kamarádky.
Promiň, Jasper je náš nejnovější vegetarián.
Je to pro něj trošku složité.
Rád tě poznávám.
To je v pořádku, Jaspere. Neublížíš jí.
Dobře, provedu tě zbytkem domu.
- Ok. - Fajn, uvidíme se později.
Ok.
- Roztomilé! - Já vím.
Myslím, že to šlo dobře.
Ukliď to. Hned.
Bylo to pro tebe taky tak divné, jako pro mě?
Nevím.
Maturitní čepičky?
Jo. Náš soukromý vtip.
Maturujeme často.
To je tak deprimující.
Opakovat střední znovu a znovu.
Pravda, ale čím mladší začneme na novém místě,
tím déle tam můžeme zůstat.
Pojďme.
Jo, to je můj pokoj.
Žádná postel?
Ne, já ne...
Já nespím.
- Nikdy? - Ne, vůbec.
Ok.
Tedy, máš tu tak moc hudby.
Co posloucháš?
To je Debussy.
- Já nevím... - Jo.
Claire De Lune je skvělé.
- Co? - Neumím tančit.
Dobře, vždycky tě můžu přinutit.
Nebojím se tě.
No, tak to jsi vážně neměla říkat.
Radši by ses měla pevně držet, pavoučí opičko.
Věříš mi?
Teoreticky.
Tak zavři oči.
Co?
Tohle není skutečné.
Něco takového prostě neexistuje.
V mém světě existuje.
Drž se spolu.
Je to člověk.
Arizono. Jo, co se děje?
Takže ty a Cullen, co?
To je... nelíbí se mi to.
Chci říct, nevím,
prostě se na tebe dívá, jako bys byla něco k jídlu.
Tady máte svůj zeleninový talíř, Stephenie.
Čau, promiň, jdu pozdě. Projekt z biologie.
Objednal jsem ti špenátový salát. Doufám, že je to v pořádku.
Příště by sis ho mohl objednat i pro sebe.
Omezit steaky.
Hej, jsem zdravý jako kůň.
Povězte, náčelníku, chlapi chtějí vědět,
našli jste dnes něco dole při Queets River?
Jo, našli jsme otisk bosé lidské nohy,
ale ať je to cokoliv, míří to na východ,
takže to převzal šerif z Kitsap County.
- Ok. - Ok?
Jen doufám, že ho brzo chytíte.
Vypadá to, že tě kamarádi postrádají.
V pořádku, přidej se k nim, jestli chceš.
Stejně dneska brzy zalehnu.
Já taky.
Bello, je pátek večer. Jdi ven.
Vypadá to tak, že Newtonovic kluk má o tebe zájem.
Jo, je to dobrý kámoš.
A co ostatní kluci z města?
Zajímá tě některý?
Tati, budeme mluvit o klucích?
No, asi ne.
Mám pocit, že tě nechávám příliš často samotnou.
Měla by ses stýkat s lidmi.
Mně vážně nevadí být sama.
Tipuju, že jsem v tomhle směru po mém otci.
Takže, jak jde celá ta baseballová záležitost?
Phil tvrdě pracuje.
Však víš, jarní trénink.
Hledáme nějaký dům k pronájmu pokud by se věci ustálily.
Jacksonville se ti bude líbit, zlato.
Jo?
Mě se ve Forks vážně líbí.
Cože?
Forks mi přirůstá k srdci.
Má s tím něco společného nějaký kluk?
No, ano.
Já to věděla. Řekni mi úplně všechno. Co je zač? Fanda? Indián?
Vsadím se, že je chytrý. Je chytrý?
Mami, můžeme si promluvit později?
No tak, probíráme kluky. Jsi opatrná?
Jak ses sem dostal?
Oknem.
Děláš to často?
No, jenom pár měsíců.
Rád se na tebe dívám, když spíš.
Je to pro mě tak nějak fascinující.
Vždycky jsem chtěl vyzkoušet jednu věc.
Jen stůj velmi klidně.
Nehýbej se.
Přestaň!
Promiň.
Jsem silnější, než jsem myslel.
Jo. Chtěla bych říct to samé.
Nesmím nikdy ztratit kontrolu, když jsem s tebou.
Hej, nechoď.
- Čau, přinesla jsem ti další. - Díky.
Mám rande s Edwardem Cullenem.
Je pro tebe trochu starý, ne?
Ne.
Jsme ve stejném ročníku.
Myslela jsem, že máš Cullenovi rád.
Myslel jsem, že se ti žádný kluk z města nelíbí.
Edward nebydlí ve městě.
Technicky.
Právě je venku.
Jo?
Jo, chtěl by tě poznat, oficiálně.
Dobře. Přiveď ho.
Mohl bys být milý?
Je důležitý.
Náčelníku Swane.
Chtěl bych se oficiálně představit. Jsem Edward Cullen.
Ahoj, Edwarde.
Bella dnes večer nebude pryč dlouho.
Bude jen hrát baseball s mou rodinou.
Baseball?
Ano, pane, takový je plán.
Bella bude hrát baseball.
No, hodně štěstí.
Postarám se o ni. Slibuji.
Hej.
Pořád máš ten pepřový sprej?
Jo, tati.
Odkdy mají upíři rádi baseball?
No, je to americká kratochvíle,
a přichází bouřka.
To je jediný čas, kdy můžeme hrát. Uvidíš proč.
Čau.
Jsem ráda, že jsi tu. Potřebujeme rozhodčího.
Myslí si, že podvádíme.
Já vím, že podvádíte.
- Zastav je, když je uvidíš, Bello. - Ok.
Je čas.
Ok, už vím proč potřebujete bouřku.
To bude home run, že jo?
Edward je velice rychlý.
Dělej, Rosalie!
- Jsi out. - Out!
No tak, zlato. Je to jen hra.
Hezky kotě.
Co to děláš?
Můj opičák.
Přestaňte!
Odcházeli. A pak nás uslyšeli.
- Jdeme. - Je moc pozdě.
Rozpusť si vlasy.
Jako by to pomohlo. Cítila jsem ji přes celé hřiště.
Neměl jsem tě sem vodit. Je mi to líto.
- Cože? Co to... - Prostě buď zticha a stůj za mnou.
Myslím, že tohle patří vám.
Děkuji.
Jsem Laurent.
A tohle je Victoria
a James.
Jsem Carlisle. A tohle je moje rodina.
Zdravím.
Obávám se, že vaše lovecké aktivity nám způsobily potíže.
Omlouváme se.
Neuvědomili jsme si, že je to území zabrané.
Ano, máme nedaleko trvalé sídlo.
Skutečně?
Dobře, nebudeme už dělat problémy.
Jenom procházíme.
Lidé nás stopovali, ale svedli jsme je na východ.
Měli byste být v bezpečí.
Výtečně.
Takže,
nepotřebujete tři další hráče?
No tak. Jen jednu hru.
Jistě. Proč ne?
Několik z nás odchází. Můžete hrát místo nich.
Jsme první na pálce.
Já jsem ta s tím podlým falešným míčem.
Dobře, myslím, že to zvládneme.
Uvidíme.
Přivedl jsi svačinku.
Člověk?
To děvče je s námi.
Myslím, že by bylo nejlepší, když odejdete.
Vidím, že hra skončila.
Odcházíme.
Jamesi.
Odveď Bellu odsud pryč.
Běž.
Ok, mám to! Mám to! Jsem v pořádku!
Co je, on teď po mně půjde?
Poslouchej mě. James je stopař. Lov je jeho posedlost.
Četl jsem jeho mysl. Moje reakce na poli ho vyburcovala.
Začal jsem tu pro něj nejvíce vzrušující hru.
- Nikdy nepřestane. - Co můžeme dělat?
Musíme ho zabít. Roztrhat a ty kusy spálit.
- Kam jedeme? - Pryč z Forks.
- Nasedneme na trajekt do Vancouveru. - Musím jí domů. Hned.
- Musíš mě vzít domů. - Nemůžeš domů.
Právě sleduje tvůj pach. To bude první místo, kam se podívá.
- Ale je tam můj táta. My... - Na tom nezáleží!
Ale záleží! Může kvůli nám zemřít.
Prostě mě nech nejprve tě odsud dostat, dobře?
Je to můj táta! Musíme se vrátit!
Přijdeme na to, jak odvést stopaře pryč, nějak.
Já nevím. Ale musíme něco udělat.
- Edwarde, řekla jsem, nech mě na pokoji. - Bello, nedělej to, prosím.
Je konec! Jdi pryč!
Hej, hej, hej, hej.
Bello? Co se děje?
Musím odsud prostě vypadnout. Odcházím, hned.
Hej.
Bello?
Co mu mám říct?
Nemůžu mu ublížit.
- Bello, o co jde? - Prostě musíš.
Budu dole u náklaďáku.
Ublížil ti?
Ne.
Rozešel se s tebou nebo tak něco?
Ne, já se rozešla s ním.
Myslel jsem, že ho máš ráda.
Jo, proto musím odejít.
Já to nechci. Musím jít domů.
Domů? Tvoje...
Tvoje máma není ještě ve Phoenixu.
Přijde domů. Po cestě jí zavolám.
Nemusíš jet domů právě teď.
Můžeš se na to vyspat. Pokud budeš chtít odejít i ráno,
- vezmu tě na letiště. - Ne. Chci řídit.
Dá mi to víc času na přemýšlení.
Pokud budu fakt unavená, zastavím se v motelu. Slibuju.
Koukni, Bello, vím, že se mnou není moc zábavy,
ale můžu to změnit. Můžeme spolu trávit víc času.
Jako co?
Jako sledovat baseball na ploché obrazovce?
Každý večer jíst v restauraci? Steak and cobbler?
Tati, to jsi ty. To nejsem já.
Bello, no tak, právě...
Právě jsem tě dostal zpátky.
Jo, jenže když neodejdu teď,
tak tady ztvrdnu jako máma.
Tvůj otec ti odpustí.
Proč mě nenecháš řídit?
Neodpustí.
Měl jsi vidět jeho obličej.
Řekla jsem mu to samé co máma,
když ho opouštěla.
Byl to jediný způsob, aby tě nechal jít.
Nedělej si už o něj starosti. Je v bezpečí. Stopař sleduje nás.
- Oh, bože. - To je jen Emmett.
Alice je v autě za námi.
Počkej.
Přišel nás varovat před Jamesem.
Tohle není můj boj, a už začínám být otrávený jeho hrami,
ale má jedinečné smysly, absolutně smrtící.
Za mých 300 let jsem ještě neviděl něco takového.
A ta žena, Victoria, nepodceňujte ji.
Už jsem předtím bojoval s naším druhem.
- Není lehké je zabít. - Ale ne nemožné.
Roztrháme je na kusy, a ty pak spálíme.
Nemám rád zabíjení jiných bytostí,
dokonce ani tak sadistických jako James.
- Co když zabije někoho z nás první? - Vezmu Bellu na jih.
Můžeš svést stopaře ze stopy?
Ne, Edwarde. James ví, že bys Bellu neopustil.
- Bude tě sledovat. - Já pojedu s Bellou.
Jasper a já ji vezmeme na jih.
Postarám se o ni, Edwarde.
- Můžeš si své myšlenky nechat pro sebe? - Ano.
Rosalie, Esme,
můžete si obléknout tohle, aby stopař zachytil Bellin pach?
Proč? Co pro mě znamená?
Rosalie, Bella je s Edwardem.
Je teď součástí rodiny,
a my svou rodinu chráníme.
Oh, bože. Když se něco...
Co když...
Jestli se něco stane, přísahám bohu...
Nic se nestane.
Je nás sedm proti nim dvěma,
a když bude po všem, přijdu si pro tebe.
Jo.
Bello, ty jsi teď můj život.
Ahoj, mami. To jsem zase já.
Musel se ti vybít mobil nebo tak něco.
Už nejsem ve Forks, ale všechno je v pořádku, vysvětlím ti to později.
Rosalie, označ ten strom.
Dobře.
Co je? Co vidíš?
Prokoukl to.
Stopař, právě změnil směr.
- Kam ho to přivede, Alice? - Zrcadla.
Místnost plná zrcadel.
Edward říkal, že vize nejsou vždy jisté.
Vidí, po jakých cestách lidé právě kráčí.
Když se rozhodnou jinak, vize se změní.
Ok, takže cesta, po které teď kráčí stopař,
ho zavede do baletního studia?
- Tys tam byla? - Jako dítě jsem chodila na lekce.
Ta škola, kam jsem chodila měla přesně takovou klenbu.
Byla ta škola ve Phoenixu?
Jo.
- Edwarde, jsi v pořádku? - Ztratili jsme stopaře.
Ta žena je stále v okolí.
Rosalie a Esme se vrací zpátky do Forks, aby chránili tvého otce.
Jdu si tě vyzvednout. Pak ty a já půjdeme někam sami.
A ostatní budou lovit.
Udělám všechno proto, abych tě ochránil.
Ahoj, mami, jsem ráda, že jsi dostala mou zprávu.
Co děláš doma?
Bello? Bello? Bello, kde jsi?
- Uklidni se, všechno je fajn. - Bello? Bello?
Všechno ti vysvětlím později.
Mami, jsi tam?
Střední škola ve Forks nechrání soukromí svých studentů velmi dobře.
Pro Victorii bylo velmi snadné najít tvoji předchozí adresu.
Máte tu hezký dům.
Byl jsem připravený tu na tebe počkat,
ale pak přišla tvá máma, potom co obdržela velmi ustaraný vzkaz od tvého otce,
a dopadlo to všechno celkem dobře.
Počkej, počkej...
Nedotýkej se jí! Ne...
- Pořád ji můžeš zachránit. - Nedělej to!
Ale budeš muset odejít od svých přátel.
- Zvládneš to? - Kde se sejdeme?
Co takhle tvé staré baletní studio?
A dozvím se, když s sebou kohokoliv přivedeš.
Ubohá maminka by za takovou chybu zaplatila.
Nikdy jsem moc nepřemýšlela o tom, jak zemřu.
Ale umírat místo někoho, koho miluji, se zdá jako dobrý způsob, jak odejít.
Nemůžu litovat rozhodnutí, které mě přivedlo tváří v tvář smrti.
Také mě přivedlo k Edwardovi.
Bello? Bello? Bello, kde jsi?
- Mami? - Bello?
- Mami? - Tady jsi.
Co tady děláš?
Všichni si ze mě dělali srandu.
No tak, jsi skvělá tanečnice.
Mami, jsem hrozná.
Nejsi hrozná.
To je moje oblíbená část.
Byla jsi tvrdohlavé dítě, že ano?
- Ona tu vůbec není. - Ne.
Promiň.
Víš, vážně jsi mi to ulehčila.
Takže aby to bylo trochu zábavnější,
natočíme spolu krátký film.
Vypůjčil jsem si to z vašeho domu. Doufám, že ti to nevadí.
Dobře.
A
akce.
Tohle Edwardovi zlomí srdíčko.
Ty... Edward s tím nemá nic společného!
Ale má.
Jeho vztek to udělá mnohem zajímavější,
než jeho chabý pokus ochránit tě.
Tedy pokračujme.
Nádhera. Velmi vizuálně dynamické.
Dobře jsem si vybral jeviště.
Je tak zlé, že neměl sílu tě proměnit.
Místo toho tě nechal křehkým človíčkem.
To je vážně kruté.
Řekni Ewardovi, jak moc to bolí.
Řekni mu, aby tě pomstil. Řekni!
- Ne, Edwarde, ne! - Řekni mu to! Řekni!
Jsi sám, protože jsi rychlejší než ostatní.
Ale ne silnější.
Jsem silný dost, abych tě zabil.
Je mi to líto.
Bello, Bello, v pořádku.
Synu. Dost.
Pamatuj na to, kdo jsi.
Bello, jsi ok.
Bella tě potřebuje.
V pořádku.
Oh, bože.
Carlisle? Její krev.
- Tvoji bratři se o něj postarají. - Mám ho.
- Carlisle! - Rozdělejte oheň.
Použij prkna z podlahy.
- Alice! - Alice, běž.
Má porušenou femorální tepnu. Ztrácí příliš mnoho krve.
Ne, ne, moje ruka, hoří!
To ten jed.
Musíš se rozhodnout. Můžeš nechat tu proměnu proběhnout.
Ne.
- Stane se to, Edwarde. Viděla jsem to. - Nemusí to tak být.
Pořád silně krvácí. Alice, udělej škrtidlo. Tvůj pásek.
Carlisle, jaká je další možnost?
Uvaž to nad mýma rukama.
Carlisle!
Běž.
- Můžeme zkusit ten jed vysát. - Víš, že nebudu schopný přestat.
Tak najdi vůli přestat.
Ale rozhodni se.
Zbývají jí jen minuty.
Dostanu to pryč, Bello.
Dostanu to pryč.
Edwarde, přestaň. Její krev je čistá. Zabíjíš ji.
Edwarde.
Přestaň.
Najdi vůli.
Smrt je poklidná, lehká.
Život je těžší.
Bello?
Zlato?
Bello.
- Mami? - Čau.
Kde je?
Kde...
Kde je Edward?
Spí.
Nikdy neodchází.
A tvůj táta je dole v bufetu.
Co se stalo?
No, když jsi spadla, zlomila sis nohu,
a ztratila jsi hodně krve.
Na nic z toho se nepamatuješ, že?
Edward a jeho táta přišli
přesvědčit tě, aby ses vrátila zpátky do Forks.
Tak jsi šla do jejich hotelu, a pak jsi zakopla,
a padala dvě poschodí
a ven oknem.
Jo, to zní jako já.
Oh, miláčku, je mi to tak líto.
To je Phil.
Strašně se o tebe bojí.
Ty esemeskuješ.
Konečně, jo.
Řekla jsem mu, aby zůstal na Floridě.
Miláčku, Jacksonville si zamiluješ. Každý den tam svítí slunce,
našli jsme krásný malý domek a budeš mít vlastní koupelnu.
Mami, já chci žít ve Forks.
Cože?
Chci žít ve Forks.
Dobře, ok, ale promluvíme si o tom.
Nevadilo by ti přivést tátu?
Musím s ním mluvit. Omluvit se.
Ok, zlato. Přivedu ho.
- A přivedu i sestřičku, ok? - Ok.
Takže, co se stalo?
Kde je James?
Postarali jsme se o něj.
Ale ta žena, Victoria, utekla.
Jsem naživu díky tobě.
Ne, díky mně jsi tady.
To nejhorší na tom bylo,
že jsem si myslel, že nebudu schopen přestat.
Zvládls to.
Bello, musíš jít do Jacksonville, abych ti už víc nemohl ublížit.
Cože?
Co to... Ne!
Ne!
Vůbec nevím co to... Jak...
O čem to mluvíš? Chceš, abych odešla? Nemůžu...
Ne, já nemůžu... Nemůžu tě jen tak opustit...
Já vím.
Nemůžeme se rozdělit.
Nemůžeš mě opustit.
Jsem tu.
Ok, už ne...
Tohle už nikdy nesmíš vyslovit. Nikdy.
Kam jinam bych šel?
Alice mi půjčila šaty.
Ta dlaha je...
Jsi perfektní.
Postarám se o ni, náčelníku Swane.
To už jsem jednou slyšel.
Dobře, Bells.
Dal jsem ti do kabelky nový pepřový sprej.
Tati.
A...
No, vypadáš nádherně.
Díky.
Zatím.
Čau. Za chvilku jsem zpátky.
- Bello. - Jacobe.
Čau.
- Hezké. - Ty taky.
Jdeš na ples nebo tak něco? Přišel jsi s partnerkou?
Ne.
Můj táta mi zaplatil, abych si s tebou promluvil.
Dvacet babek.
Tak si to poslechnem.
Jen se nenaštvi, ok?
Chce, aby ses rozešla se svým přítelem.
Prostě řekl, cituji,
"Budeme tě sledovat."
- Ok, dobře, řekni mu, "Díky." - Ok.
- A aby ti připlatil. - Ok. Ukaž, pomůžu ti.
Jacobe.
Postarám se o to.
Doufám, že se ještě uvidíme, Bello.
Dobře.
Nechám tě samotnou dvě minuty, a začnou se slézat vlci.
- Nemůžu uvěřit, že mi tohle děláš. - Úsměv.
Wow. Ty se mě vážně snažíš zabít.
Ples je důležitá fáze přechodu. Nechci, abys něco propásla.
Oh.
Bello, čau!
- Chceš jít? - Jo.
Smím prosit?
Myslíš to vážně?
Proč ne.
Koukni, tancuješ.
Na plese.
Edwarde, proč jsi mě zachránil?
Kdybys prostě nechal ten jed rozšířit,
mohla jsem teď být jako ty.
Nevíš, co říkáš.
- Nechceš to. - Chci tebe.
Navždy.
Neukončím tvůj život.
Já už umírám.
Každou sekundu jsem tomu blíž.
Stárnu.
Tak by to mělo být.
Alice říkala, že mě viděla být stejnou jako ty.
- Slyšela jsem ji. - Její vize se mění.
Jo, ale záleží na tom, jak se lidi rozhodnou.
Já jsem se rozhodla.
Takže to je to, o čem sníš.
Stát se monstrem.
Sním o tom, být s tebou navždy.
Navždy?
Jsi připravena právě teď?
Ano.
Nestačí ti, mít se mnou dlouhý a šťastný život?
Jo.
Prozatím.
Nikdo dnes nepodlehl,
ale já se nevzdám.
Vím, co chci.