Regele George al V-lea domneşte peste un sfert din populaţia lumii.
Acesta îşi roagă cel de-al doilea fiu,
Ducele de York,
să ţină discursul de încheiere
la Expoziţia Imperiului din Wembley, Londra.
DISCURSUL REGELUI
www.subtitrari-noi.ro
Traducerea: Kprice/Avocatul31 Subtitrări-Noi Team
Intraţi în direct peste două minute, Alteţă.
Domnule.
Mulţumesc.
Lăsaţi microfonul să-şi facă treaba, domnule.
Sunt sigur că veţi fi splendid, numai să nu vă grăbiţi.
E timpul să mergem.
Bună ziua.
Ascultaţi Programul Naţional BBC şi Serviciul Imperial.
Dăm legătura pe stadionul Wembley pentru ceremonia de încheiere
unde Alteţa Sa Regală, Ducele de York,
va citi un mesaj din partea tatălui său,
Maiestatea sa, Regele George al V-lea.
Au participat 58 de colonii şi dominioane britanice,
făcând ca aceasta să fie cea mai mare expoziţie
prezentată vreodată în lume.
Ţineţi minte, dle, va pâlpâi de trei ori. Când se face roşu, sunteţi în direct.
Folosind noua invenţie a radioului,
Ceremonia de Inaugurare a fost prima ocazie în care Maiestatea Sa, Regele,
s-a adresat supuşilor săi radiofonic.
La închiderea primului sezon,
moştenitorul tronului, Alteţa Sa Regală, Prinţul de Wales,
a avut prima s-a transmisiune.
Astăzi, fratele său mai mic, Alteţa Sa Regală, Ducele de York,
va emite întâia oară pentru popor şi întreaga lume.
Am primit...
din partea Maiestăţii Sale...
Regele...
Strada Piccadilly, nr. 145, Londra Anul 1934
Inhalaţi adânc în plămâni, Alteţa Voastră.
Vă relaxează laringele, nu-i aşa?
Fumatul calmează nervii şi conferă încredere.
Dacă Alteţa Voastră ar avea amabilitatea de a deschide mâna...
Sunt sterilizate. Una,
două, trei, patru, cinci, şase, şapte.
Dacă-mi permiteţi,
introduceţi-le în gură.
Scuzaţi-mă, dle doctor. Care este scopul?
E o abordare clasică. L-a vindecat pe Demostene.
Asta s-a întâmplat în Grecia Antică.
A mai dat rezultate de atunci?
Dacă aţi fi amabil să citiţi
câteva cuvinte.
Luptaţi împotriva bilelor, Alteţă.
Pronunţaţi!
Concentraţi-vă puţin mai mult, Alteţă.
Aproape am înghiţit porcăriile astea!
Vă mulţumim frumos, dle doctor.
A fost foarte... interesant.
Introduceţi bilele.
Să-şi introducă el afurisitele de bile.
Tic-tac. Tic-tac.
Nu poţi continua să mai faci asta, Bertie.
Ştiu.
Promite-mi... Promite-mi că încetăm.
Strada Harley
Bună ziua. E cineva acolo?
Sunt la toaletă.
Doamnă Johnson, aţi sosit.
Îmi cer scuze, n-am recepţionist. Îmi place să păstrez totul simplu.
"Săracul mulţumit e suficient de bogat."
- Poftim? - Shakespeare. Ce mai faceţi?
Dar dv?
Tuşesc cam mult.
E un pic ciudat, dar mă tem c-aţi întârziat.
Da, mă tem că da.
Unde-i domnul Johnson?
Nu ştie că am venit.
Nu-i un început promiţător.
Nu. Uitaţi ce e...
Soţul meu a fost peste tot, dar în zadar.
Tare mi-e teamă că şi-a pierdut speranţa.
La mine n-a venit.
Sunteţi foarte sigur de dv.
Sunt sigur de oricine doreşte să se vindece.
Bineînţeles că-şi doreşte să se vindece.
Soţul meu este... Trebuie să vorbească în public.
Poate ar trebui să-şi schimbe meseria.
Nu poate.
Obligaţii contractuale?
Cam aşa ceva. Da.
Va trebui ca drăguţul tău să facă un salt aici.
E bine marţi?
Va putea să-mi dea datele personale, voi face o evaluare onestă
şi continuăm de acolo.
Dle doctor, iertaţi-mă.
Nu am un "drăguţ", iar noi nici nu facem un "salt",
nici nu discutăm despre vieţile noastre personale.
Va trebui să vii dumneata la noi.
Regret, dnă Johnson. Jocul meu, terenul meu, regulile mele.
Va trebui să discutaţi cu soţul dv şi să-mi comunicaţi telefonic.
Vă mulţumesc c-aţi venit. O zi bună!
Şi dacă soţul meu ar fi Ducele de York?
Da, Ducele de York.
Credeam că programarea e pentru dl. Johnson.
- Iertaţi-mă... - Alteţă.
A folosit numele Johnson în timpul Războiului Mondial,
când Marina nu voia ca duşmanul să ştie că el se află la bord.
Sunt considerat duşman?
Veţi fi, dacă nu deveniţi binevoitor.
Sper că veţi înţelege de ce e necesară discreţia.
Bineînţeles.
Cum m-aţi găsit, Alteţă?
Prin preşedinta Societăţii Terapeuţilor Logopezi.
Eileen McCleod? E foarte amabilă.
Dr. McCleod m-a atenţionat că metodelor dv antipodice
sunt neortodoxe şi controversate.
Am atenţionat-o că nu sunt cuvintele mele preferate.
Vă pot vindeca soţul.
Însă pentru ca metodele mele să fie eficiente,
am nevoie de încredere şi egalitate absolută.
Aici, în intimitatea cabinetului meu.
Fără excepţii.
De acord. În acest caz...
Când puteţi începe?
Încă sună cam dur, prietene.
Mă pui să conduc prea lent, tată!
Ai luat-o pe mama de la Bridge?
Da, aproape că n-am ieşit din maşină toată ziua.
Am avut un musafir special în această după-amiază.
- Pot, vă rog, să mă ridic de la masă? - Cât de special?
Nu, trebuie să rămâi să asculţi plictisit conversaţia stupidă a părinţilor tăi.
- Mulţumesc, tată. - Şi mamă!
- Şi eu. - Te întâlneşti cu Jean?
Nu, cu altcineva.
Doctore! Doctore! Ajută-ţi fratele la spălatul vaselor.
Mi-e bine aşa.
Cine este, Lionel?
De ce îl menţionezi dacă nu poţi discuta despre el?
Myrtle, e vorba de o femeie care încearcă să-şi ajute soţul.
M-a sunat cineva.
Pentru o audiţie.
- E una dintre preferatele mele. - Nu sunt toate?
S-ar putea să fie foarte distractiv.
Sunt sigură că vei fi splendid.
Sunt un grup foarte apreciat.
Din Putney.
Mâine, capitolul IV. "Zborul".
- Mamă, ei nu ştiu să zboare... - Abia aştept!
Să zboare departe!
Ce norocoşi!
Acum ne va spune tata o poveste.
N-aş putea fi un pinguin în loc de asta?
Nu, vreau o poveste cu pinguini.
Foarte rapid.
Cândva existau două prinţese,
prinţesa Elizabeth şi prinţesa Margaret,
a căror tată era pinguin.
Asta deoarece fusese transformat de o vrăjitoare rea.
Pentru el era foarte neplăcut,
pentru că-i plăcea să-şi ţină prinţesele în braţe,
dar nu poţi face asta fiind pinguin, deoarece ai aripi, ca heringii.
Heringii n-au aripi.
Pinguinii au aripi în formă de heringi.
Situaţia s-a înrăutăţit
pentru că l-a trimis la Polul Sud,
de unde e un drum foarte lung de parcurs înapoi...
dacă nu poţi zbura.
Când a ajuns la apă
s-a scufundat în adâncuri atât de repede,
încât ajunsese în apele din Southampton înainte de prânz.
De acolo a luat trenul de 2:30 spre Weybridge,
a schimbat la Clapham Junction şi-a întrebat o raţă sălbatică
încotro e Palatul Buckingham.
A înotat prin Tamisa, a ieşit printr-un canal,
speriindu-i pe bucătar,
pe mamă şi pe dna Whittaker.
Când fetele au auzit zarva,
au alergat spre bucătărie, unde l-au spălat bine,
oferindu-i un macrou şi un pupic.
Şi în timp ce-l pupau,
ghiciţi în ce s-a transformat!
Într-un prinţ arătos!
Într-un albatros cu coada scurtă.
Cu aripi atât de mari,
încât le putea îmbrăţişa pe ambele fete odată.
Gata, fetelor. Trebuie să mergeţi la culcare.
- Duceţi caii la grajduri. - Repede! Aveţi un minut.
- Noapte bună! - Hrăniţi-i, periaţi-i şi culcaţi-i.
Doamna Simpson va fi acolo?
Fratele meu insistă.
Vorbeşte serios?
Despre venirea ei la cină?
Nu, despre ea.
O femeie măritată? Nu se poate.
Ea poate.
Apropo,
cred c-am găsit pe cineva destul de interesant
pe strada Harley. Un doctor.
Iese din discuţie.
Nu mai discutăm iar despre asta. Chestiunea e rezolvată.
Abordarea lui pare diferită.
Acum?
Acum.
Acum e iarna nemulţumirilor noastre.
Vara a făcut-o glorioasă acest soare de York
Şi toţi norii care casa ne-o striveau
În adâncurile mării fost-au îngropaţi.
Pe frunţi purtăm cununa biruinţei.
Mulţumesc.
Frumoasă dicţie, domnule...
Logue. Lionel Logue.
Domnule Logue.
Nu aud strigătele creaturii deformate ce tânjeşte să fie rege.
Nici n-am realizat că Richard al III-lea a fost regele coloniilor.
Ştiu toate replicile. Am mai interpretat acest rol.
- La Sydney? - La Perth.
E un oraş cu un teatru mare, nu?
Entuziast.
Am avut recenzii bune.
Da... Lionel,
cred că societatea noastră dramatică
caută pe cineva puţin mai tânăr şi mai...
puţin mai maiestuos.
Nu, închide-o pe cealaltă întâi.
Închide-o pe aceea mai întâi. Aşa.
Unde l-ai găsit pe acest... doctor?
La anunţuri,
lângă "model franţuzesc, piaţa ciobanilor".
Are recomandări foarte bune.
Taxează substanţial pentru a-i ajuta pe săraci.
Doamne, o fi vreun bolşevic.
N-are recepţioner. Îi place să păstreze lucrurile simple.
Familia Johnson.
Puteţi intra, dle Johnson.
Lionel a spus
că puteţi aştepta aici dacă doriţi, dnă Johnson.
Sau, fiind o zi plăcută,
poate faceţi o plimbare.
A fost bine, Lionel?
Minunat, Willy! Poţi să-ţi aştepţi mama.
Doamnă Johnson...
Dle Johnson, poftiţi.
Vrei o bomboană?
Willy e un băiat bun.
Abia scotea un sunet
când a venit la mine.
Le-au făcut băieţii mei. Se pricep, nu-i aşa?
Vă rog să vă faceţi comod.
Mi s-a spus să nu stau prea aproape.
Presupun că atunci când vorbeşti cu prinţul,
trebuie să aştepţi ca acesta să aleagă subiectul.
Dacă mă aştepţi pe mine să încep...
conversaţia... s-ar putea să ai mult de aşteptat.
Ştiţi vreo glumă?
Sincronizarea nu e punctul meu forte.
Doriţi un ceai?
Nu, mulţumesc.
Cred că eu voi servi unul.
Nu începeţi să mă trataţi, dle doctor Logue?
Numai dacă vreţi să fiţi tratat.
Te rog, spune-mi Lionel.
Prefer "dle doctor".
Eu prefer Lionel. Eu cum să vă spun?
Alteţă Regală, urmat de "domnule".
E cam formal pentru locul acesta. Dacă v-aş spune pe nume?
Prinţul Albert... Frederick Arthur George?
Dacă vă zic Bertie?
Numai familia îmi spune aşa.
Perfect. Aici e mai bine să fim egali.
Dacă am fi fost egali, nu m-aş fi aflat aici.
Aş fi fost acasă cu soţia mea
şi nu i-ar fi păsat nimănui.
Vă rog să nu faceţi asta.
Poftim?
Cred că inhalând fumul, veţi muri.
Doctorul meu spune că-mi relaxează gâtul.
Nişte idioţi.
Toţi au fost făcuţi cavaleri.
Deci e oficial.
Castelul meu, regulile mele.
Mulţumesc.
Care e cea mai veche amintire a dumneavoastră?
Poftim? La ce vă referiţi?
La prima dv amintire.
N-am venit...
să discut chestiuni personale.
Dar de ce aţi venit?
Pentru că mă bâlbâi ca naiba!
Sunteţi cam temperamental.
E unul din multele mele defecte.
Când a început acest defect?
Aşa am fost dintotdeauna.
Mă-ndoiesc.
Nu mă contraziceţi! E bâlbâiala mea!
E domeniul meu.
Vă asigur că niciun copil nu începe să vorbească bâlbâindu-se.
A dv când s-a declanşat?
La 4 sau 5 ani.
Tipic.
Aşa mi s-a spus.
Nu-mi amintesc să nu mă fi bâlbâit.
Nu cred aşa ceva. Ezitaţi şi când gândiţi?
Nu fiţi ridicol.
Dar când vorbiţi singur?
Toţi mai trăncănim uneori, Bertie.
Nu-mi mai spuneţi aşa.
N-o să vă spun în niciun alt mod.
Atunci n-ar mai trebui să vorbim.
Mă taxaţi pentru asta, dle doctor?
O avere.
O las să facă infuzie.
Deci...
Când vorbiţi singur, vă bâlbâiţi?
Nu.
Bineînţeles că nu.
Asta demonstrează că impedimentul dvs nu este o latură permanentă dvs.
Care credeţi c-a fost cauza?
Nu ştiu.
Nu-mi pasă. Mă bâlbâi.
Nu mă poate vindeca nimeni.
Pun pariu că puteţi citi impecabil chiar acum, aici.
Dacă voi câştiga pariul, am voie să vă adresez şi alte întrebări.
Şi dacă voi câştiga eu?
Nu va trebui să răspundeţi.
De obicei se pariază pe bani.
Câte un bănuţ fiecare?
Scoateţi şilingul.
Nu port... bani la mine.
Aveam bizara senzaţie că nu.
Vi-i împrumut şi mi-i redaţi data viitoare.
Cine a spus că va fi o dată viitoare?
Încă n-am acceptat să vă tratez.
Vă rog să vă ridicaţi şi să vă uitaţi la asta.
Nu pot citi aşa ceva.
Îmi veţi datora un şiling pentru că n-aţi încercat.
"A fi... sau a nu fi... Aceasta..."
Nu pot citi!
N-am terminat încă.
Vă voi înregistra vocea şi v-o voi reda la acelaşi aparat.
E genial.
E cea mai recentă găselniţă din America. E un Silvertone.
Vi le puneţi?
Am pariat pe un şiling, prietene. Ai putea pleca acasă bogat.
- Ai pus muzică. - Ştiu.
Cum voi putea auzi ce spun?
Mintea unui prinţ ştie cu siguranţă ce face gura lui.
Nu sunteţi prea familiarizat cu figurile princiare, nu-i aşa?
Inutil. Inutil!
Aţi fost sublim. Aş minţi eu un prinţ de dragul de-a câştiga 12 penny?
N-am idee ce-ar fi dispus să facă un australian pentru suma asta.
Daţi-mi voie să vă redau.
Nu.
Bine, atunci am dreptul să vă adresez alte întrebări.
Vă mulţumesc, dle doctor.
Nu simt că... mi se potriveşte.
Vă mulţumesc pentru timpul acordat. La revedere.
Domnule.
Înregistrarea e gratuită.
Vă rog, păstraţi-o ca suvenir.
Transmisiunea de Crăciun, 1934 Casa Sandringham, Norfolk
În prezent, efortul pe care trebuie să-l depunem cu toţii
este de a atinge liniştea deplină
în interiorul graniţelor noastre, de a recâştiga prosperitatea
în aceste vremuri dificile, fără egoism,
şi de a-i sprijini pe cei pe care povara ultimilor ani
i-a descurajat sau copleşit.
Tuturor, fiecăruia în parte,
vă urez un Crăciun fericit! Dumnezeu să vă binecuvânteze!
Am ieşit din direct.
E simplu când ştii cum.
Domnule.
Încearcă şi tu.
Felicitări, domnule!
Domnul Wood.
Splendid băiat. M-a învăţat tot ce ştiu.
Lasă microfonul să-şi facă treaba.
Mulţumesc.
Domnilor.
Aşează-te, ţine spatele drept,
înfruntă curajos drăcia aia privind-o direct în ochi,
cum ar face orice britanic demn.
Arată-i cine comandă.
Tată, n-nu cred că pot c-citi asta.
Dispozitivul acesta diabolic va schimba totul dacă n-o faci.
În trecut, regele nu trebuia decât să arate respectabil în uniformă
şi să nu cadă de pe cal.
Acum trebuie să invadăm casele oamenilor şi să le intrăm în graţii.
Familia aceasta a fost redusă
la cea mai josnică şi primară dintre creaturi.
Am devenit actori.
Nu suntem o familie, suntem o firmă.
Şi totuşi, în orice moment, unii dintre noi ar putea deveni şomeri.
Dragul tău frate, viitorul rege.
Singura soţie care pare să-i capteze atenţia este în mod invariabil soţia altuia.
S-a despărţit de Lady Furness.
Şi s-a cuplat cu dna Simpson,
o femeie cu doi soţi în viaţă.
I-am spus clar că nicio persoană divorţată nu va fi primită vreodată la curte.
A spus că-l face să fie fericit într-un mod sublim.
Îmi imaginez că din cauză că ea se culca cu el.
"Îţi dau cuvântul meu". Aşa a spus.
"Îţi dau cuvântul meu că n-am întreţinut relaţii imorale".
Şi-a privit tatăl fix în ochi şi a minţit.
După moartea mea, băiatul acela se va distruge pe sine,
familia aceasta şi poporul în 12 luni.
Cine va aduna bucăţile?
Herr Hitler intimidează jumătate de Europa, iar Mareşalul Stalin cealaltă jumătate.
Cine se va interpune între noi, totalitarişti şi abisul proletar?
Tu?
Pentru că fratele tău mai mare se sustrage obligaţiilor ce-i revin,
va trebui să faci tot mai multe.
Fă o încercare, fiule.
Transmisiune...
Spune, băiete!
- Una dintre minunile lumii... - Moderne...
Nu te grăbi.
Formulează cuvintele cu atenţie.
- A ştiinţei... pot să... - Relaxează-te!
Încearcă!
În această zi de Crăciun...
să vorbesc cu toţi...
Fă-o!
Mincinosule! Nenorocitule!
- Ai pus muzică! - Ştiu!
Cum voi putea auzi ceea ce spun?
Mintea unui prinţ ştie cu siguranţă ce face gura lui.
Nu prea eşti familiarizat cu figurile princiare, nu-i aşa?
A fi sau a nu fi. Aceasta-i întrebarea.
E oare mai lăudabil
să suferi în sinea ta săgeţile şi praştia norocului vrăşmaş,
Sau să te-narmezi în faţa mării de zbucium şi prin luptă s-o răpui?"
Să mori... să dormi... Nimic mai mult."
Că printr-un somn poţi pune-odată capăt
Durerii sufleteşti şi-atâtor chinuri Ce-s partea cărnii, iată o-ncheiere
Spre care năzuim. Inutil! Inutil!
Doar afaceri.
Fără p... prostii personale.
Credeam c-am specificat clar asta în interviul nostru.
Aţi adus şilingul pe care mi-l datoraţi?
Nu l-am adus.
Nici nu credeam că-l aduceţi.
Şi-n plus, m-aţi păcălit.
Exerciţiile fizice şi trucurile sunt importante.
Ceea ce-mi cereţi va rezolva doar suprafaţa problemei.
Este suficient.
Din câte am observat, soţul meu
are dificultăţi mecanice cu discursul.
Poate ne ocupăm de asta.
Sunt dispus să depun eforturi, dle doctor Logue.
Lionel.
Dumneata... eşti dispus să-ţi îndeplineşti partea?
De acord. Vreţi mecanică?
Trebuie să vă relaxaţi muşchii maxilarului şi să vă întăriţi limba
prin repetarea exerciţiilor de dicţie, de exemplu.
"Sunt o sită de ciulini."
"Am o sită de ciulini cernuţi şi o sită de ciulini necernuţi,"
"pentru că sunt o sită de ciulini.
Bine.
Aveţi burtica moale. Trebuie să vă întărim diafragma.
Mecanică simplă.
Asta e tot ce vă cerem.
Valorează cam un şiling.
Lasă-l naibii de şiling!
Este posibil ca ocazional
să vă fie solicitată asistenţa
pentru a mă ajuta să fac faţă unor evenimente.
Ar fi acceptabil?
Bineînţeles.
În asta vor consta serviciile dumneavoastră.
Ne vedem săptămâna viitoare?
Ne vom vedea zilnic.
Simţiţi cum se relaxează maxilarul.
Mici sărituri. Săriţi. Săriţi.
Relaxaţi umerii. Relaxaţi umerii.
Inspiraţi adânc. Umflaţi pieptul.
Aşezaţi mâinile pe piept.
Respiraţi adânc.
Cum vă simţiţi?
Plin de aer cald.
Nu în asta constau discursurile publice?
Soţia mea şi cu mine suntem bucuroşi să vizităm acest important.
Inspiraţi şi urcaţi, Alteţă,
expiraţi lent şi coborâţi, Alteţă.
- Te simţi bine, Bertie? - Da.
E chiar distractiv.
- Mmmamă. - Scurtează de fiecare dată.
Mmamă.
De manufactură...
- Inspiri din nou şi... Jack şi Jill. - Jack şi Jill.
- Au urcat sus pe deal. - Au urcat sus pe deal.
Acum balansaţi-vă.
Perfect. Nu ne va permite să...
Relaxează umerii.
Ai memoria scurtă, Bertie.
- O vacă, o vacă, o vacă... - Un rege, un rege...
Oricine poate face vocalize în faţa unei ferestre deschise,
poate ţine şi un discurs.
50!
Inspiră adânc şi...
Lasă cuvintele să curgă.
Nu merge!
Haide, încă o dată, Bertie, poţi!
O sită de ciulini cernuţi...
Tată, tată, tată...
Tată.
Domeniul Sandringham, 1936
- Bună, Bertie. - Bună, David.
- Scuză-mă că te-am făcut să ieşi. - Nu-i nimic.
Aştepţi de mult timp? Iisuse, ce frig e!
Unde ai fost?
- Am fost ocupat. - Şi eu la fel.
Elizabeth are pneumonie.
Îmi pare rău. Se va face bine.
Tata nu.
Conduc eu.
Bătrânul o face intenţionat.
Moare intenţionat?
Pleacă prea devreme pentru a complica situaţia cu Wallis.
Pentru Dumnezeu, David. Ştii că-i bolnav de mult timp.
Mi-a explicat Wallis. E foarte intuitivă în chestiunile astea.
Întrucât scrisorile mele poartă pecetea Marelui Sigiliu,
datate la Westminster pe 11 iunie 1912,
Maiestatea Sa, Regele George al V-lea a constituit, ordonat
şi declarat c-ar trebui să existe un custode...
- Ce se întâmplă aici? - Custos Regni...
Nu te pot urmări. Sunt confuz şi nu înţeleg...
Este Ordinul Consiliului Statului, dle.
Pentru ca noi să acţionăm în numele dvs.
Mă tem că tot nu mi-e prea clar.
- Încă sunt confuz... - Aprobat.
Mulţumesc.
- Permiteţi-mi să vă ajut, dle. - Da...
- Mulţumesc, dle. - Mulţumesc.
- Vă simţiţi mai bine, dle? - Nu mă simt deloc mai bine.
Mă simt îngrozitor.
Ai fost să patinezi? Ai patinat?
Nu. Nu, George.
Da. Da, de acord. Desigur.
Ştiu, draga mea. O discuţie, oricât de frumoasă ar fi,
e un substitut slab pentru îmbrăţişări strânse şi dormitul împreună.
N-am prea dormit împreună, aşa cum am făcut-o în ultima vreme.
- David. Cina. - Vorbesc cu Wallis.
E Bertie.
Nu, nu este important.
Nu vreau.
Nu. Mă suni mai târziu?
Bine. La revedere.
- Lui Wallis îi este foarte dor de mine. - Mama a spus c-ai întârziat la cină.
A uitat că ceasurile tatii sunt cu jumătate de oră înainte.
Cum se simte regele? Sper că nu suferă.
Nu, domnule. Alteţa Sa e mai liniştit acum.
Mulţumesc.
David, dacă tatăl tău era aici, n-ar fi tolerat întârzierea.
Niciuna dintre aceste neplăceri n-ar fi fost tolerată.
Domnule, să ştiţi că apreciez că sunteţi diferit de tatăl dvs,
atât conceptual, cât şi temperamental.
Vreau să ştiţi că de câte ori regele v-a criticat comportamentul,
am încercat, în interesul dvs,
să i-l prezint în lumina cea mai favorabilă.
Mereu am avut încredere că vei veghea asupra intereselor mele.
Mă tem că priveghiul nostru nu va dura mult. Vă rog să continuaţi.
Îl încredinţăm pe fratele nostru George în voia Domnului,
Creatorul şi Mântuitorul nostru.
Trăiască regele!
Sper că voi domni la fel de bine ca şi el.
- Ce naiba a fost asta? - Biata Wallis.
Acum sunt prins.
În ultimii 25 de ani, aglomeraţi, tumultuoşi, glorioşi,
dacă există un lucru pe care l-am învăţat de la Regele George,
este arta conducătorului care le este şi frate supuşilor săi.
Cât timp a trăit, a fost steaua călăuzitoare a unui mare popor.
Tată.
- Când a murit... - E timpul unei piese, tată?
Copiii l-au plâns pe străzi.
- Eşti sigur? - Haide.
Aprinde-ţi sinapsele.
- Sigur e o piesă scoţiană. - Ba nu, e Othello. Întotdeauna e Othello.
Ţi-e teamă?
- Nu-ţi fie teamă. - Caliban.
Pentru Dumnezeu! Ai ghicit la plesneală.
Nu-i da atenţie tocilarului. Continuă, tată.
Insula e plină de zgomote şi melodii plăcute
ce nu fac rău.
Îmi zumzăie-n urechi adesea mii de cobze şi de naiuri
Şi glasuri, uneori, ce mă adorm din nou când mă trezesc
după un lung somn. Ce urmează, isteţilor?
Atunci, în vis, îmi pare că asupra-mi norii se cască...
- Se cască norii. - Asupra-mi se cască norii
şi comori mi-arată
încât vreau iar s-adorm, când mă trezesc.
Ce gând trist.
Cred că următorul meu pacient a ajuns mai devreme.
Trebuie să plecaţi, băieţi. Îmi pare rău.
O clipă, Clifford.
Bertie?
Mi s-a spus să nu te aştept.
Condoleanţe pentru tatăl tău.
- Nu vreau să te deranjez. - Deloc. Te rog, intră. Intră.
Am exersat o oră zilnic,
în ciuda celor întâmplate.
Ce-ai acolo?
Scuze.
Mă jucam cu copiii mei.
Vreţi să lucrăm astăzi?
- Un biplan Curtis. - Aduc nişte lapte cald.
Logue. Logue.
Aş ucide pentru ceva mai puternic.
Eu n-am fost prezent la moartea tatălui meu.
- Încă mă întristează. - Îmi imaginez.
- Cu ce se ocupa tatăl tău? - Era berar.
Cel puţin aveam bere gratuită.
În amintirea tatălui tău.
Mi s-a spus, după incident,
că ultimele...
Ultimele cuvinte ale tatălui meu au fost...
"Bertie are mai mult curaj decât toţi fraţii lui la un loc".
Nu mi-a putut-o spune în faţă.
Fratele meu...
Ce-i cu el?
Încercaţi să cântaţi.
- Poftim? - Ce cântece ştiţi?
- Cântece? - Da, cântece.
- Râul Swanee. - Îmi place acel cântec.
- Întâmplător e preferatul meu. - Cântaţi-mi refrenul.
Nu. Categoric nu.
Mereu mi-am dorit să construiesc modele.
Însă tata nu mi-a permis.
El colecţiona timbre, deci a trebui să colecţionăm şi noi.
Puteţi să-l terminaţi dacă veţi cânta.
Fratele meu, David...
- N-o să fredonez aici. - Puteţi s-o faceţi cu mine.
- Pentru că sunteţi un ciudat. - Voi considera că este un compliment.
Ei bine...
Regulile sunt reguli.
N-o să... fredonez Râul Swanee.
Puteţi încerca Cursele din Camptown. Fratele meu David mi-a spus...
- Sunetul continuu vă va da cursivitate. - Nu.
Vă simţiţi ciudat acum că David se află pe tron?
Sincer să fiu, a fost o uşurare.
Să aflu că...
nu voi fi... rege.
Dacă nu va avea un moştenitor, urmaţi la tron.
Apoi vă va urma fiica dvs, Elizabeth.
Latri la copacul greşit acum, dle doctor, dle doctor...
Lionel.
Vedeţi? Nu v-aţi bâlbâit.
Bineînţeles că nu m-am bâlbâit, doar cântam.
Ca mică recompensă, aveţi voie să daţi cu lipici stâlpii aceştia.
- Băiatul tău... n-o să se supere? - Nu, deloc.
David şi cu mine eram... foarte apropiaţi.
Eram puştani.
Vă plăceau aceleaşi fete?
David era de mare ajutor în a face prezentările.
Am împărţit...
serviciile de expertă
ale Paulettei la Palat.
Nu în acelaşi timp, bineînţeles.
- David v-a tachinat vreodată? - Da, toţi m-au tachinat.
"B-B-B-Bertie."
Tata încuraja asta.
Spunea: "scoate-o afară, băiete". Spunea că astfel voi înceta.
Spunea că el s-a temut de tatăl lui,
iar copiilor lui le va fi teamă de el.
Sunteţi dreptaci în mod natural?
Stângaci.
Mă pedepseau, de asta folosesc dreapta acum.
Da, e ceva obişnuit la cei care se bâlbâie.
- Aţi avut şi alte corecţii? - Aveam genunchii strâmbi.
Mi-au făcut proteze de metal.
Le purtam... zi şi noapte.
- Probabil a fost foarte dureros. - O adevărată agonie.
Acum am picioarele drepte.
De cine eraţi cel mai ataşat din familie?
De dădace.
Nu de prima mea dădacă. Ea...
Îl iubea pe David. Pe mine mă ura.
Când eram...
prezentaţi părinţilor pentru vizita cotidiană,
ea... mă pişca...
ca să-ncep să plâng şi să fiu trimis la ea imediat.
Apoi nu voia...
Cântaţi.
Apoi nu voia să mă hrănească
departe, departe de toţi.
Părinţilor mei le-a luat trei ani până să-şi dea seama.
Aşa cum... vă puteţi imagina, am avut unele probleme cu stomacul.
Încă am.
Dar fratele dvs, Johnnie?
De el eraţi apropiat?
Johnnie... era un băiat drăgălaş.
Avea...
epilepsie.
Era... diferit.
A murit... la 13 ani.
Ascuns privirilor noastre.
Mi... mi s-a spus... că nu e plăcut.
Vreţi să vă umplu paharul?
Te rog.
Să ştii...
Lionel, eşti...
primul englez obişnuit...
- Australian. - Cu care chiar am discutat.
Când... merg pe stradă
şi văd cum se holbează la mine omul de rând,
sunt uimit de cât de puţin ştiu despre viaţa lui
şi ce puţine ştie el despre a mea.
- Mulţumesc. - La ce sunt buni prietenii?
N-am de unde şti.
Am cernut
şapte ciulini groşi prin site groase şi puternice.
- Am cernut şapte ciulini... - Ajunge, dragul meu.
Trebuie să fac asta în continuare. E groaznic. Am cernut şapte...
- Nu. - Ciulini...
Molizii centenari sunt tăiaţi pentru a îmbunătăţi panorama?
Cine se crede?
Cu toate astea, trebuie să încercăm să fim amabili cu dna Simpson.
Mă porecleşte "bucătăreasă scoţiană grasă".
- Nu eşti grasă. - Mă cam rotunjesc.
Oricum, găteşti cam rar.
- Am cernut şapte... - Taci.
Şapte ciulini... Am cernut şapte...
Trei, doi, unu şi...
Alteţele Regale, Ducele şi Ducesa de York.
Mă bucur să vă văd pe amândoi!
Bun venit la coliba noastră de la ţară.
Am venit la invitaţia regelui.
Maiestate.
- Eşti bine? - Scuză-ne c-am întârziat.
E o plăcere să vă văd... dnă Simpson.
O plăcere.
Bună, David. Faci nişte...
modificări în grădină, după cum observ.
Da, nu am terminat încă.
Nu-mi spune că nu m-am comportat frumos, dle Churchill.
Dimpotrivă, Maiestatea Voastră.
Eticheta impune ca regalitatea să fie întâmpinată de gazdă oficială,
în acest caz, regele. Nu un membru al Camerei Comunelor.
Mulţumesc.
- Cu ce îl ţine aproape? - Nu am nicio idee.
Se pare că are anumite aptitudini
dobândite într-un stabiliment în Shanghai.
David.
O secundă, dragă. Vrei să mă scuzi?
- David, am încercat să te văd. - Am fost groaznic de ocupat.
- Făcând ce? - Fiind rege.
Serios? Să fii rege este...
o slujbă nesigură zilele astea. Unde este ţarul Rusiei?
- Unde este vărul Wilhelm? - Eşti negativist.
Să fii rege înseamnă să dai afară 80... de angajaţi
şi să cumperi mai multe perle pentru Wallis,
în timp ce oamenii mărşăluiesc în întreaga Europă cântând "The Red Flag"?
- Dl Hitler se va ocupa de ei. - Şi cine se va ocupa de dl Hitler?
Unde este afurisitul de an '23?
Şi ai pus-o pe femeia aia în apartamentul mamei!
- Mama nu mai este în pat, nu-i aşa? - Asta nu este amuzant.
Aici este. Lui Wallis îi place ce e mai bun.
Nu îmi pasă cu ce femeie eşti noaptea,
atât timp cât tu... apari pentru îndatoririle tale dimineaţa.
Wallis nu este doar o femeie cu care sunt.
Intenţionăm să ne căsătorim.
- Scuză-mă? - Înaintează o cerere de divorţ.
Dumnezeule.
Nu îi poţi da doar o casă drăguţă şi un titlu?
- Nu o să o am ca amantă. - Biserica nu recunoaşte divorţul...
- Iar tu eşti... şeful Bisericii. - Nu am niciun drept?
- Multe privilegii. - Nu este acelaşi lucru.
Omul de rând la care ţii se poate căsători din dragoste. De ce nu şi eu?
Dacă erai... un om de rând,
în ce bază ai fi putut pretinde să fii rege?
Se pare că ai studiat mizerabila noastră Constituţie.
- Se pare că tu nu ai studiat-o. - Despre asta este vorba.
Să-ţi îmbunătăţeşti abilităţile. Ca urmare, lecţiile de oratorie.
- Aşa se zvoneşte. - Încerc să...
Tânjeşti după o audienţă mai mare, nu-i aşa, B-B-Bertie?
Nu...
Ce ai spus?
Îmi pare rău, nu...
Fratele mai tânăr încearcă să îşi îndepărteze fratele mai mare de pe tron.
Absolut medieval.
Wallis.
Unde ai fost în tot acest timp?
- Cu cine ai vorbit? - Nu este treaba ta.
Ce micuţ rege complicat eşti...
Încerc să fiu.
Toată munca asta... aruncată la gunoi.
Propriul meu frate.
Nu i-am putut spune nici măcar un singur cuvânt în replică.
De ce te bâlbâi mai mult cu David decât o faci cu mine?
Pentru că tu asculţi naibii.
- Bertie, nu sunt o gheişă. - Nu mai încerca să fii atât de inteligent.
Ce anume la David te împiedică să vorbeşti?
Ce anume la tine te face naibii să vrei să vorbeşti despre el...
- Tot timpul? - Vulgar, dar fluent.
- Nu te bâlbâi când înjuri. - Du-te naibii!
- Doar atât poţi? - Ei bine, la naiba...
du-te naibii, nemernic nesuferit.
Un puşti de la o şcoală publică poate înjura mai bine de atât.
Rahat.
Rahat, rahat, rahat.
Rahat, rahat, rahat, rahat!
Da, defecaţia curge fluent din gura ta.
- Pentru că sunt nervos! - Cunoşti cuvântul cu "R"?
- Relaţii sexuale? - Bertie...
Regulat. Regulat!
Regulat, regulat, al naibii regulat! Regulat, regulat şi la naiba!
La naiba, la naiba, la naiba, regulat!
- Regulat, fund! - Da!
- Boaşe, boaşe, rahat regulat. - Vezi? Nicio ezitare.
Penis, rahat şi regulat! Şi ţâţe.
- Tată, ce se petrece? - Scuze.
Termină-ţi tema.
Ei bine, asta este o latură a ta pe care nu o vedem prea des.
Nu.
Nu, nu ar trebui,serios. Nu în public.
- Să luăm nişte aer. - Nu, nu cred că este o idee bună.
Care este problema? De ce eşti atât de supărat?
Logue, nu ai nicio idee.
Fratele... meu
este înnebunit după...
o femeie care a mai fost măritată de două ori.
A cerut divorţul, iar el este hotărât să o ia de soţie.
- Iisuse. - Dna Wallis Simpson...
- Din Baltimore. - Nu este în regulă.
- Regina Wallis din Baltimore. - De neconceput.
- O poate face? - Absolut deloc.
Dar oricum o va face. Se va dezlănţui Iadul.
- Nu pot avea o relaţie privată? - Dacă ar face asta...
În ce situaţie te pune asta?
Îmi cunosc locul. Eu...
Eu... o să fac orice...
pot ca să îmi ţin fratele pe tron.
Este atât de grav?
- Locul tău ar putea fi pe tron. - Nu sunt o alternativă pentru fratele meu.
- Îl poţi depăşi pe David. - Nu-ţi asuma libertăţi!
- Asta este la limita trădării. - Spun doar că ai putea fi regele.
- Ai putea să o faci. - Asta este trădare.
Încerc să te fac să realizezi că nu trebuie să fii guvernat de frică.
M-am săturat de asta.
- De ce îţi este atât de frică? - De cuvintele tale otrăvitoare!
De ce ai venit la mine? Nu eşti un bancher din clasa de mijloc
care vrea lecţii de oratorie ca să poţi purta discuţii mărunte...
Nu încerca să îmi spui care sunt îndatoririle mele!
Sunt fiul unui... rege.
Şi fratele unui... unui rege.
Tu eşti fiul dezamăgitor al unui berar.
Un ucenic parvenit.
Eşti un nimeni. Lecţiile astea s-au terminat.
Pe aici, dle.
Nu este pentru că este americancă. Asta este cel mai neimportant lucru.
Este pentru că în curând va fi o americancă divorţată a doua oară.
Iar regele, ca şef al Bisericii Angliei,
nu se poate căsători cu o femeie divorţată.
Dle, îmi cer scuze pentru natura acestui lucru.
Potrivit Scotland Yard,
regele nu a avut întotdeauna drepturi exclusive
în privinţa favorurilor şi afecţiunii dnei Simpson...
le-a împărţit cu un vânzător de maşini uzate, căsătorit,
un anumit domn Guy Trundle.
În plus, există zvonul că ambasadorul lui Hitler,
Contele von Ribbentrop, îi trimite 17 garoafe roşii în fiecare zi.
Dacă Maiestatea Sa continuă să ignore sfatul guvernului său,
trebuie să abdice.
Altfel, guvernul nu are altă alegere decât să demisioneze.
Dle Prim ministru, ai lăsa o ţară fără...
guvern?
Regele va face ce vrea?
Sau va face ceea ce aşteaptă poporul său de la el?
În timp ce mulţimea din Downing Street îi priveşte pe miniştri venind şi plecând,
s-a ridicat o problemă veche: un rege îşi poate separa viaţa personală...
- De îndatoririle sale publice... - Care este problema, dragule?
Am probleme cu un pacient.
Nu îţi stă în fire.
- De ce? - Este speriat.
Îi este frică de propria lui umbră.
Nu din cauza asta vin pacienţii la tine?
Tipul ăsta ar putea fi un tip măreţ.
Mi se opune.
Poate nu vrea să fie măreţ.
Poate că asta vrei tu.
Poate am depăşit linia.
Cere-ţi scuze. O să vă facă bine la amândoi.
Îmi pare foarte rău, dle Logue, ducele este ocupat.
Aştept cu plăcere. Sau mă pot întoarce mai târziu.
După cum am spus, ducele este extrem de ocupat.
Mulţumesc.
Parlamentul nu va sprijini căsătoria.
Dar avem alte motive de îngrijorare.
A fost neglijent cu actele de stat. I-a lipsit determinarea şi hotărârea,
şi sunt mulţi care îşi fac griji dacă va rezista
când va începe războiul cu Germania.
- Nu o să ajungem la asta, nu? - Ba da, dle.
Primul ministru Baldwin poate nega asta, dar intenţia lui Hitler este foarte limpede.
Războiul cu Germania va începe.
Şi vom avea nevoie de un rege în jurul căruia să stăm uniţi.
Mă tem că...
fratele meu nu este în totalitatea facultăţilor sale...
în acest moment.
Te-ai gândit cum îţi vei spune?
Cu siguranţă nu Albert, dle. Este prea germanic.
Ce zici de George? După tatăl tău?
George al VI-lea ar fi o continuitate mai bună.
Nu crezi?
David. Slavă Domnului.
Arăţi istovit.
Cum rezişti?
Bertie, hotărârea a fost luată. Eu...
Eu plec.
- Nu pot accepta asta. Nu poţi să... - Mă tem că nu există altă cale.
Trebuie să mă căsătoresc cu ea.
M-am decis. Eu... îmi pare rău.
Este un lucru îngrozitor de auzit.
Nu vrea nimeni asta.
Eu, cel mai puţin dintre toţi.
În sfârşit,
pot spune câteva cuvinte proprii.
Nu am vrut să ascund nimic,
dar până acum nu mi-a permis Constituţia
să vorbesc.
Acum câteva ore, am predat ultimele mele îndatoriri
de rege şi împărat,
iar acum, că am fost înlocuit de fratele meu,
Ducele de York,
primele mele cuvinte trebuie să fie pentru a-mi declara supunerea faţă de el.
Fac asta din toată inima.
Cu toţii ştiţi motivele care m-au forţat să renunţ la tron,
dar trebuie să mă credeţi când vă spun
că îmi era imposibil să port povara grea
a responsabilităţii şi a predării îndatoririlor mele de rege,
aşa cum aş fi vrut
fără ajutorul şi sprijinul femeii pe care o iubesc.
Şi vreau să ştiţi
că această decizie mi-a fost mai uşoară
ştiind că fratele meu,
cu marea pregătire în afacerile externe ale ţării,
şi cu calităţile lui grozave,
va putea să îmi ia locul imediat
fără întreruperi sau sincope
pentru viaţa şi progresul imperiului.
Vă întâlnesc astăzi...
în...
în circumstanţe care sunt...
- Sunt sigur că o să vă placă. - Poftim.
Mulţumesc, dragă. Saddles. Margaret.
- Uite-l pe Montezuma. - Uite unul.
- Mamă, poftim un cal şi o şa. - Mulţumesc.
- Nu te îngrijora, Sally. O să îţi... - Mamă?
- Da? - Vom avea spaţiu pentru caii noştri...
- În noua noastră casă? - Desigur că vom avea, dragă.
Vom avea un palat plin de camere.
Reverenţă.
Maiestatea Voastră.
Cum a fost?
Am încercat să... mă familiarizez
cu... felul în care arată actele de stat.
Este...
o scrisoare de la dl Baldwin, din care nu înţeleg niciun cuvânt.
Finanţele lui David.
Transmisia radio... de Crăciun.
- Cred că asta ar fi o greşeală. - Nu, nu îţi fă griji în privinţa asta.
Planurile pentru încoronare.
Cred că asta ar fi o greşeală şi mai mare.
- Nu sunt un rege. - Taci.
Eu sunt un ofiţer naval. Doar atât ştiu.
Nu sunt un rege. Nu sunt un rege.
- Îmi pare rău. - Nu.
- Îmi pare rău. - Nu, nu fi prostuţ. Te rog.
Dragul meu...
Dragul meu soţ.
- Îmi pare rău. - Ştii,
ţi-am refuzat primele două cereri în căsătorie,
nu pentru că nu te iubeam,
ci pentru că nu puteam suporta ideea unei vieţi regale.
Nu puteam suporta ideea unei vieţi în călătorii, îndatoriri publice...
Ei bine, o viaţă care urma să nu îmi mai aparţină.
Dar apoi m-am gândit: "Se bâlbâie atât de frumos, încât ne vor lăsa în pace."
Să aştepţi un rege să îşi ceară scuze poate fi o aşteptare lungă.
Îmi este teamă că am întârziat puţin.
Asta este locuinţa.
Myrtle este la pod. M-am asigurat să fie plecaţi copiii.
Este drăguţ. Absolut drăguţ.
- Pot să stau jos? - Da, desigur.
- Vreţi ceai, dnă? - Da, o să mă servesc singură.
Acum, vorbiţi. Sau trebuie să vă dau cap în cap?
Uite-ţi şilingul.
Am înţeles...
ce voiai să spui, Logue.
Am procedat greşit.
Îmi pare rău.
Aşadar, am venit.
Naţiunea este pregătită pentru două... minute de tăcere la radio?
Fiecare bâlbâit întotdeauna se teme să o ia de la început.
Nu permit să se întâmple asta.
Dacă eşuez în îndeplinirea îndatoririlor mele,
David s-ar putea întoarce. Am văzut afişele.
"Dumnezeu să-l salveze pe... regele nostru".
Nu se referă la mine.
Fiecare monarh în istorie
i-a succedat cuiva care era mort
sau care urma să fie mort.
Predecesorul meu nu numai că nu este mort, ci chiar foarte viu.
Este o situaţie afurisită.
Nu le pot ţine nici măcar un discurs de Crăciun.
- Aşa cum făcea tatăl tău? - Exact.
El nu mai este aici.
Ba da, este. Este pe şilingul pe care ţi l-am dat.
Este foarte uşor să renunţi la el.
Nu mai trebuie să îl porţi în buzunar.
Sau pe fratele tău.
Nu trebuie să-ţi fie teamă de lucrurile de care îţi era teamă
când aveai cinci ani.
Eşti un om matur şi stăpân pe sine, Bertie.
Sunt?
- Figura ta este următoarea, amice. - Lionel, dragă!
Myrtle.
- Este soţia ta? - Da.
Bertie. Vino aici.
- Eşti în regulă, Logue? - Da.
- Nu ar trebui să trecem? - Crede-mă, este important.
Ce este?
- Tu eşti... - Prima dată este Maiestatea Voastră.
După asta este "Doamnă". Precum "Toamnă".
Nu "Madam" precum "Adam".
Nu i-am spus despre noi.
Stai jos, relaxează-te.
Mi s-a spus că soţul tău îi spune soţului meu Bertie.
Iar soţul meu îi spune soţului tău Lionel.
Bănuiesc că nu o să-mi spui Liz.
Maiestatea Voastră, îmi puteţi spune dna Logue, dnă.
Mă bucur să te cunosc, dnă Logue.
- Logue, nu putem rămâne aici întreaga zi. - Ba da, putem.
- Logue! - Trebuie să aştept momentul potrivit.
- Logue, eşti un laş. - Cu siguranţă ai dreptate.
Du-te acolo, omule.
Bună, Myrtle, dragă.
Ai venit devreme.
Cred că voi două aţi făcut cunoştinţă, dar nu cred că l-ai cunoscut pe...
- Regele George al VI-lea. - Mă bucur să te cunosc.
Maiestăţile Voastre rămân la cină?
Ne-ar plăcea, un asemenea ospăţ, dar din păcate...
avem un angajament anterior. Păcat.
- Dle Arhiepiscop. - Bine aţi venit, Maiestatea Voastră.
O transformare glorioasă, dle.
Sper că ne veţi ierta dacă vom continua pregătirile?
Acum, permiteţi-mi să vă prezint ceremonia.
Începem, desigur, la uşa dinspre vest a naosului.
Înţeleg că toate discursurile tale sunt transmise la radio, dle arhiepiscop.
Da. În eter.
Este într-adevăr cutia Pandorei.
Şi îmi este teamă că a trebuit să permit, de asemenea, şi camerele de ştiri.
Producţia cărora o voi edita personal.
Fără nicio ezitare de moment.
El este doctorul Logue din strada Harley.
El este... logopedul meu.
- Eminenţa Voastră. - Dacă aş fi ştiut că Maiestatea Voastră
caută asistenţă specializată, aş fi făcut propria recomandare.
Doctorul Logue va...
va asista la încoronare.
Desigur, o să vorbesc cu vicarul, dar va fi extrem de dificil.
Mi-ar plăcea...
ca doctorul să stea în...
boxa regelui.
Dar acolo vor sta membrii familiei dumneavoastră, dle.
Din cauza asta este potrivit.
Acum, dacă nu vă deranjează, Eminenţa Voastră, avem nevoie de clădire.
Dragul meu, asta este abaţia Westminster.
Biserica trebuie să-l pregătească pe Maiestatea Sa.
Pregătirile mele sunt la fel de importante.
În completă singurătate, dacă nu vă deranjează.
Acestea sunt dorinţele mele, Eminenţa Voastră.
Îmi voi pune abaţia la dispoziţia Maiestăţii Voastre,
în această seară. Maiestatea Voastră.
Nu îmi vine să cred că păşesc deasupra lui Chaucer, Handel şi Dickens.
Este totul în regulă? Să începem.
Nu sunt aici să exersez, doctore Logue.
Spune-mi Lionel.
Este adevărat, tu... niciodată...
nu ţi-ai spus doctor. Eu am făcut asta...
pentru tine.
Nu ai pregătire.
Nu ai diplomă, nu ai...
competente...
Just... mult curaj.
Sala de judecată a Inchiziţiei, asta este?
Ai cerut încredere.
Şi... egalitate totală.
Bertie, te-am auzit la Wembley. Am fost acolo.
Fiul meu Laurie a spus: "Tată, crezi că îl poţi ajuta pe acel sărman om?"
- Ce, ca un actor ratat? - Este adevărat.
Nu sunt un doctor. Şi da, am fost actor o perioadă.
Ei bine, am recitat în baruri. Am predat oratoria în şcoli.
Când a venit primul război,
toţi soldaţii noştri s-au întors în Australia de pe front,
mulţi dintre ei şocaţi, incapabili să vorbească.
Cineva a spus: "Lionel, te pricepi la chestiile astea cu vorbitul.
Crezi că i-ai putea ajuta pe aceşti sărmani?"
Am făcut terapie a muşchilor, exerciţii, relaxare,
dar ştiam că trebuie să fac mai mult.
Acei sărmani tineri îşi blocaseră strigătul de frică.
Nu îi asculta nimeni.
Slujba mea era să le redau credinţa în propria voce
şi să îi fac să ştie că îi ascultă un prieten.
Trebuie să ţi se pară cunoscut asta, Bertie.
Ţi-ai făcut o prezentare foarte nobilă.
- Poţi să faci anchete. Totul este adevărat. - S-au făcut anchete.
Nu ai nicio idee despre cine îmi răsuflă în ceafă.
Am garantat pentru tine, iar tu nu ai...
- Diplomă. - Dar am multe realizări.
Nu-ţi pot arăta un certificat. Nu exista pregătire pe atunci.
Tot ce ştiu, ştiu din experienţă.
Iar războiul a fost o mare experienţă.
Pe placa mea scrie, "L. Logue, Defecte de vorbire."
Nu "Doctor". Nu sunt litere după numele meu.
- Încuie-mă în turn. - Aş face-o dacă aş putea.
- Sub ce acuzaţie? - Înşelătorie.
Războiul apropiindu-se, ai dat acestei naţiuni un rege fără voce...
Ai distrus fericirea familiei mele,
toate astea de dragul de a prinde în capcană un star... răbdător, pe care nu...
puteai spera să-l ajuţi.
Va fi ca...
Regele George al II-lea nebunul.
Va fi... Regele nebun...
George bâlbâitul...
care şi-a dezamăgit poporul foarte rău atunci când aveau nevoie.
Ce faci? Ridică-te! Nu poţi sta acolo! Ridică-te!
- De ce nu? Este un scaun. - Nu, asta... ăsta nu este un scaun!
Asta este... asta...
- Este scaunul Sfântului Edward. - Oamenii şi-au sculptat numele pe el.
Scaunul ăla este locul în care a stat fiecare rege...
- Este fixat într-o piatră mare. - Asta este Piatra Destinului!
- Trivializezi totul. - Nu îmi pasă câte funduri regale...
- Au stat în scaunul ăsta. - Ascultă-mă! Ascultă-mă!
Să te ascult? În baza cărui drept?
În baza drepturilor divine, dacă trebuie să ştii.
- Sunt regele tău! - Nu, nu eşti.
Chiar tu mi-ai spus-o. Ai spus că nu ai vrut asta.
De ce mi-aş pierde timpul să te ascult?
Pentru că am dreptul să fiu auzit! Am o voce!
Da, ai.
Eşti foarte perseverent, Bertie. Eşti cel mai curajos om pe care îl cunosc.
O să fii un rege al naibii de bun.
- Ce Dumnezeu se petrece, dle? - Este în regulă, dle arhiepiscop.
Dle Logue, trebuie să ştii
că am găsit un înlocuitor englez cu referinţe impecabile.
Prin urmare, nu mai este nevoie de serviciile dumneavoastră.
- Scuză-mă? - Funcţia Maiestăţii Voastre
este să vă consultaţi şi să fiţi sfătuit. Acum, nu v-aţi consultat...
- Dar aţi fost sfătuit. - Acum te informez eu.
În această problemă de natură personală, voi lua propriile decizii.
Grija mea este pentru capul pe care trebuie să pun coroana.
Apreciez asta, dle arhiepiscop.
Dar este capul meu.
Umilul dumneavoastră servitor.
Mulţumesc, Bertie.
Exersăm? Haide. Urcă-te pe podium.
Când tu şi cu Elizabeth o să intraţi prin uşa dinspre vest,
vei fi întâmpinat cu cântecul religios
"I was glad when they said unto me" ~Am fost bucuros când au vorbit către mine~.
De fapt, nu vei fi foarte bucuros pentru că or să cânte mult timp.
Apoi prietenul tău, arhiepiscopul, va urca scările către tine,
şi va spune: "Dle, Maiestatea Voastră este dispusă să depună jurământul?"
- "Sunt dispus". - Ei bine, desigur că eşti.
O să mă duc să văd cum se aude în scaunele din spate,
astfel încât chiar şi dădaca ta să poată auzi.
"Îţi vei guverna poporul, Marea Britanie, Irlanda, Canada,
Australia şi Noua Zeelandă,
potrivit obiceiurilor lor?"
- "Promit solemn să fac astfel". - Mai tare.
- Nu te pot auzi de aici din spate. - "Promit solemn să fac astfel".
Foarte bine. "Şi vei face tot ce-ţi va sta în putinţă,
ca legea şi justiţia să se desfăşoare în milă şi cu bună credinţă?"
"Jur. Jur!"
Apoi urmează o parte foarte lungă despre menţinerea credinţei. Continuă,
prostii, prostii, prostii, iar în final tu spui...
"Lucrurile pe care... le-am promis,
le voi înfăptui şi păstra. Aşa să-mi ajute Dumnezeu".
Atât spui. Patru răspunsuri scurte.
Săruţi cartea, semnezi jurământul şi eşti rege.
Uşor.
Aproape i-ai pus coroana invers, dle arhiepiscop.
Cineva înlăturase firul care însemna spatele coroanei, dle.
Încearcă să nu pierzi firul, dle arhiepiscop.
Dle arhiepiscop, lipseşte tata.
- Dumnezeu să salveze regele. - Foarte bine.
Foarte bine, dle arhiepiscop.
Ei bine, sper că Maiestăţile Voastre sunt încântate de rezultat.
- Poţi opri aparatul. - Nu, aşteaptă. Să continue.
- Naziştii au ţinut o mare convenţie. - Ia loc, dle arhiepiscop.
Mase de oameni în uniformă, stupefiant pentru ochi,
şi incredibil pentru imaginaţie, l-au ascultat vrăjiţi
pe Fuhrer.
Tata? Tată, ce spune?
Nu ştiu, dar se pare că o spune bine.
Dle... am solicitat să vă văd astăzi
pentru a-mi prezenta demisia ca Prim ministru.
Îmi pare rău să aud asta, dle Baldwin.
Neville Chamberlain îmi va lua locul ca Prim ministru.
Este o chestiune de principiu. Am greşit.
Mi-a fost imposibil să cred
că este un om în lume
atât de lipsit de sentimente morale precum Hitler,
că lumea poate fi azvârlită pentru a doua oară
în abisul unui război distructiv.
Churchill a avut dreptate tot timpul.
Asta a fost întotdeauna intenţia lui Hitler.
Îmi pare rău doar să vă las într-un moment de asemenea criză.
Îmi este teamă, dle, că cel mai mare test al dumneavoastră va urma.
Vă vorbesc...
din biroul din strada Downing numărul 10.
În această dimineaţă, ambasadorul englez din Berlin
a predat guvernului german un document final
în care se afirmă că dacă nu ne răspund până la ora 11:00,
că sunt pregătiţi să-şi retragă de îndată trupele din Polonia,
va exista între noi starea de război.
Trebuie să vă spun că nu s-a primit niciun răspuns,
şi ca urmare, această ţară este în război cu Germania.
În sfârşit, dle, uitaţi-vă discursul.
Transmiteţi la radio la ora şase.
L-am cronometrat a fi puţin sub nouă minute.
Formularea are toate aprobările.
Primul ministru vi se va alătura pe parcursul transmisiunii,
care va fi recepţionată în toată ţara, în imperiu...
- Şi de către forţele armate. - Cheamă-l aici pe Logue imediat.
- Uite barajul de baloane. - Da.
- Le-au ridicat foarte rapid. - Da.
- Să oprim şi să căutăm un adăpost? - Nu, nu. Continuă.
O să fim în regulă.
- Da, dle? - Lionel Logue.
Maiorul Hartley mă aşteaptă. El este fiul meu, Laurie.
- Mulţumesc, Laurie. - Mult succes, tată.
- Discursul regelui. - Mulţumesc, dle.
Avem aproximativ 40 de minute până la transmisie.
Mulţumesc foarte mult. Mulţumesc.
Pot fi zile întunecate în faţa noastră...
- Şi... - Încearcă din nou.
Pot fi zile întunecate în faţa noastră şi...
Transformă ezitările în pauze şi spune-ţi: "Dumnezeu să-l salveze pe rege".
Spun asta în continuu, dar se pare că nu ascultă nimeni.
Pauzele lungi sunt bune. Adăugă solemnitate ocaziilor.
Atunci sunt cel mai solemn rege care a trăit vreodată.
Ştii, dacă sunt rege, unde este puterea mea?
Pot să... pot să formez guvernul?
Pot să...pot să... scad o taxă?
Să declar... război? Nu.
Şi totuşi sunt stâlpul autorităţii. De ce? Pentru că...
naţiunea crede că atunci când... vorbesc,
vorbesc în numele lor. Dar eu nu pot vorbi.
Să reluăm de la început. "În acest moment grav".
În acest moment grav... Regulat, regulat, regulat.
Poate cel mai decisiv moment în istoria noastră... Rahat, rahat, rahat.
Trimit în fiecare casă...
Vezi tu, "P" este întotdeauna dificil, chiar şi atunci când cânt.
Sări peste asta. "Supuşilor".
Supuşilor. Supuşilor.
În toate casele supuşilor mei, atât de acasă...
- Cât şi de peste ocean. - Minunat.
Acest mesaj...
Vă vorbesc cu aceeaşi simţire
fiecăruia dintre voi, ca şi când aş putea să...
Rahat, regulat, rahat! Să vă trec pragul şi să vă vorbesc...
În mintea ta acum. "Am dreptul să fiu auzit naibii".
Să fiu auzit, să fiu auzit, să fiu auzit naibii!
Acum valsează. Mişcă-te. Mişcă-te în continuu.
Pentru a doua oară în vieţile celor mai mulţi dintre noi...
- Suntem în... - "Suntem", fă o pauză.
- Lionel, nu pot să fac asta. - Bertie, poţi să o faci.
- Uită-te la ultimul paragraf. - Bertie. Este timpul.
- Dle arhiepiscop. - Maiestatea Voastră.
Un moment mare, dle.
- Dle Prim ministru. - Maiestatea Voastră.
Mă bucur să te revăd... atât de curând.
E frumos din partea ta să fii aici. Sunt sigur că ai...
- O zi încărcată. - Sper să nu mai avem întreruperi...
- Din cauza acelor afurisite de sirene. - Ori a acelor câini mizerabili.
Feli... Felicitări.
- Primul Lord al Amiralităţii. - Maiestatea Voastră.
Lungul... drum.
Mult succes, dle.
Şi mie îmi este frică de acest aparat.
Şi eu aveam probleme de vorbire, ştii.
- Nu am ştiut. - Secret de familie. Limba legată.
O operaţie s-a considerat că era prea periculoasă.
În cele din urmă am făcut un avantaj din asta.
- Mulţumesc, dle Churchill. - Dle.
Dragă.
- Cât timp, Logue? - Puţin sub trei minute.
- Dle Wood. - Mult succes, Maiestatea Voastră.
Dle Wood.
- Ai redecorat, Logue. - Am făcut să fie relaxant.
- Puţin aer proaspăt. - Poftim, dragule.
"Sunt un cernător de ciulini.
Am un ciur de ciulini cernuţi şi un ciur de ciulini necernuţi.
Un ciur de de ciulini cernuţi şi un ciur de ciulini necernuţi.
- Pentru că sunt..." - Bertie. Dragă.
Asigură-te că nu este pornit.
Aminteşte-ţi, becul roşu va clipi de patru ori,
apoi o să le cer să-l oprească.
Pentru că nu vrem ca acel ochi diabolic să se uite la tine tot timpul.
Un minut, dle.
Sunt sigură că o să te descurci grozav.
Patruzeci de secunde, dle.
Logue.
Oricum ar fi până la urmă...
nu ştiu cum să-ţi mulţumesc... pentru ceea ce ai făcut.
Să mă faci cavaler?
20 de secunde.
Uită de tot, şi spune-mi mie.
Spune-mi mie ca prieten.
În acest grav...
moment...
poate cel mai decisiv din istoria noastră...
trimit...
în fiecare casă...
supuşilor mei...
atât de acasă...
cât şi de peste ocean...
acest mesaj...
rostit cu aceeaşi simţire...
pentru fiecare dintre voi...
ca şi când aş putea să vă trec pragul
şi să vă vorbesc... personal.
Pentru a doua oară în vieţile celor mai mulţi dintre noi...
suntem în...
Regulat, regulat, regulat!
În război.
Foarte bine.
Din nou şi din nou...
am încercat să găsim...
o modalitate paşnică de a rezolva diferendele...
dintre noi...
şi aceia...
care acum sunt... inamicii noştri.
Dar a fost în zadar.
Am fost forţaţi să intrăm într-un conflict,
la care am fost chemaţi să răspundem provocării unui principiu,
care, dacă ar câştiga,
ar fi fatal pentru orice civilizaţie
din lume.
Un asemenea principiu,
fără alte deghizări,
este cu siguranţă cea mai simplă...
şi primitivă doctrină care ar putea...
este dreptatea.
De dragul tuturor celor care ne sunt dragi
este de neimaginat
să refuzăm să răspundem...
acestei provocări.
Acesta este înaltul obiectiv
pe care îl anunţ acum
supuşilor mei din ţară
şi supuşilor mei de peste ocean,
care vor face cauza noastră să fie a lor.
Le cer să rămână calmi
fermi şi uniţi
în aceste clipe de încercare.
Sarcina va fi dificilă.
Ar putea fi zile întunecate în faţa noastră,
şi războiul să nu poate fi restrâns
doar la câmpul de luptă.
Dar putem face doar ce este corect
aşa cum vedem noi că este corect,
şi cu credinţă să ne încredinţăm
cauza noastră lui Dumnezeu.
Dacă ne vom păstra cu toţii
credinţa fermă,
atunci, cu ajutorul lui Dumnezeu,
vom... câştigă.
A fost foarte bine, Bertie.
Tot te bâlbâi la "W".
Ei bine, a trebuit să mă bâlbâi de câteva ori, ca să ştie că sunt eu.
Felicitări, Maiestatea Voastră. Un adevărat vorbitor la radio.
Mulţumesc, dle Wood.
- Felicitări, Maiestatea Voastră. - Dle.
- Felicitări, Maiestatea Voastră. - Mulţumesc.
Gata.
- Bine? - Perfect, dle.
Primul tău discurs de război.
Felicitări.
Mă aştept să trebuiască să... ţin mai multe.
Mulţumesc, Logue.
Te-ai descurcat bine.
Prietene.
Mulţumesc...
Maiestatea Voastră.
Ştiam că o să te descurci.
Mulţumesc... Lionel.
Mai departe.
- Felicitări, dle. - Foarte bine, dle.
Nici eu nu puteam să îl spun mai bine, dle.
Maiestatea Voastră, sunt fără cuvinte.
- Felicitări, dle. - Domnilor.
- Cum a fost tati, Elizabeth? - Cu pauze la început...
- Dar apoi a fost mult mai bine, tată. - Fii binecuvântată.
- Tu ce zici, Margaret? - Ai fost grozav, tată.
Desigur că am fost.
Suntem gata?
Haideţi, fetelor.
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro