Tämä tarina kertoo, miten kuolin.
Älä huolestu, tämä on hauska tarina. Eikä se oikeastaan edes ole minun.
Tämä on tarina tytöstä nimeltä, Tähkäpää.
Ja se alkaa auringosta.
Olipa kerran pieni auringonsäde, joka putosi taivaasta.
Ja tästä pienestä auringonsäteestä kasvoi kultainen taikakukka.
Sillä oli voima parantaa sairaat, ja vammautuneet.
Hei, näetkö tuon vanhan naisen tuolla?
Hänet kannattaa muistaa.
Hän on tavallaan aika tärkeä.
Tuota, kauan sitten kaukana täältä, oli valtakunta.
Sitä hallitsivat rakastettu kuningaspari.
Ja kuningatar oli synnyttämässä,
Mutta hän tuli sairaaksi,siis tosi sairaaksi.
Häneltä alkoi aika loppua.
Ja silloin on yleensä aika toivoa ihmeitä.
Tai siis tässä tapauksessa, taikakukkaa.
Ha, sanoinhan että hänellä on merkitystä.
Sen sijaan, että jakaisi auringon lahjan,
tämä nainen, äiti Gothel, kätki sen parannusvoiman
Ja käytti sitä itse pysyäkseen nuorena satojen vuosien ajan.
Hänen tarvitsi vain laulaa erityinen laulu:
*Kukkanen, mulle säteile, anna voimas paistaa *
*Käännä kelloa taaksepäin, tuo mulle mikä kerran oli mun*
*Mikä kerran oli mun *
Tajusit varmaan. Hän laulaa sille, hän tulee nuoreksi, pelottavaa eikö?
Kultaisen kukan taika paransi kuningattaren.
Syntyi terve tyttövauva, prinsessa
Jolla oli kaunis kultainen tukka.
Tässä vihje:.
Siinä on tähkäpää.
Syntymää juhlistaakseen, kuningaspari päästi lentävän lyhdyn taivaalle.
Ja juuri sillä hetkellä, kaikki oli täydellistä.
Ja sitten se hetki oli ohi.
*Kukkanen, mulle säteile, anna voimas paistaa*
*Käännä kelloa taakse...* HUH!
Gothel murtautui linnaan, varasti lapsen ja noin vain ...katosi.
Koko valtakunta etsi ja etsi, mutta ei löytänyt prinsessaa.
Syvällä metsässä tornin kätkössä
Gothel kasvatti lapsen omanaan.
Gothel oli löytänyt uuden taikakukan.
Mutta tällä kertaa hän oli päättänyt pitää sen piilossa.
Miksen voi mennä ulos?
Ulkomaailma on vaarallinen.
Täynnä hirveitä, itsekkäitä ihmisiä.
- Sinun pitää pysyä täällä, missä olet turvassa. Ymmärrätkö, kukkaseni? - Kyllä, äiti.
Mutta tornin muurit eivät voineet peittää kaikkea.
Joka vuosi hänen syntymäpäivänään, Kuningaspari lähetti tuhansia lyhtyjä taivaalle.
Toivoen, että jonain päivänä heidän kadonnut tyttärensä palaisi.
Hmm, Luulenpa ettei Pascal ainakaan täällä piileksi.
SAINPAS!
Se on 22 minulle.
Miten olisi 23 voittoa, neljästäkymmenestäviidestä?
Okei, no, mitäs tehtäisiin?
Ei, enpä usko.
Minä tykkään olla täällä, ja niin sinäkin.
Hei, Pascal, ei siellä niin kamalaa ole.
*Kello seiskalta ylös hommiin*
*Lattiat ensin puhtaaksi lakaistaan*
*Putsaa kiillota, pyykkää ja moppaa.*
*Lakaise taas ja vasta vartti mennyt on.*
*Joten luetaan kirjat muutamat.*
*Pari maalausta galleriaan.*
*Soitan kitaraa ja kokkailen mut ihmettelen vaan.*
*Milloin mun elämäni alkaakaan.*
*Jälkeen lounaan palapeliä, tikkaa ja leivontaa.*
*Paperimassaa, balettia ja shakkia.
*Ruukkuja, puhetta vatsasta, kynttilöitäkin.*
*Voimistelen,piirustelen. Kiipeilen, puvun ompelen, luen kirjat uudestaan.*
*Jos aikaa jää, maalaan uudestaan seinän jonkin, varmaan tilaa jossain on.*
*Siten harjaan,harjaan harjaan, ja vieläkin harjaan tukkaa.*
*Jumissa siellä, missä aina ollut oon.*
*Ja mä vain ihmettelen, ja ihmettelen...*
*Koska elämäni alkaa?*
*Huomisiltana, valot palaavat.*
*Niinkuin mun synttärinä, vuonna jokaisena.*
*Millaista siell'on, missä hehkuvat nuo?*
*Nyt kun vanhempi oon, Saattais äitini mun päästää mun menemään.*
Voisin tottua tähän näkymään.
- Ryder, vauhtia. - Hetki vaan.
Jep, totuin jo siihen. Pojat, tahdon linnan!.
Tehdään tää valmiiksi, niin voit ostaa oman.
Heinänuhaa??
Joo.
Odota. Heei, odota!
Etko osaa kuvitella minua omassa linnassa?
Mä ainakin voin.
Mitä kaikkea ollaankin jo nähty ja kello on vasta kahdeksan.
Herrat, tämä on suuri päivä.
Nyt se tapahtuu. Nyt on suuri päivä, Pascal.
Viimeinkin teen sen.
- Aion kysyä häneltä. - TÄHKÄPÄÄ!
Laske tukkasi alaaas.
On aika.
Tiedetään. No niin, älä anna hänen nähdä sinua.
Tähkäpää, en tule yhtään nuoremmaksi täällä!
Tullaan, äiti.
Hei, tervetuloa kotiin, äiti.
Voi Tähkäpää, miten onnistut tekemään sen joka ainoa päivä,
Virheettömästi. Se näyttää rasittavalta, kultaseni.
No, eihän se nyt mitään...
No mikä siinä sitten kestää?
Voi kultaseni, kunhan kiusoittelen.
Jaha... muuten, äiti: Huomenna on tosi suuri päivä, niinkuin tiedät.
Tähkäpää, katsos peiliin. Tiedätkö mitä näen?
Näen vahvan, itsevarman, kauniin nuoren naisen.
Hei katso, sinäkin olet siinä.
Okei, äiti. Niinkuin sanoin, niin huomenna...
Kukkaseni, äiti on nyt vähän väsynyt.
Laulasitko minulle kultaseni?
- Puhutaan sitten. - OH! Tottakai, äiti.
- Tähkäpää! - Niin, äiti,
Niinkuin jo sanoin, huomenna on aika suuri päivä, etkä juurikaan vastannut,
Joten kerronpahan vain sitten. On minun synttärini!
Ei, ei voi olla.
Muistan ihan tarkkaan Se oli viime vuonna.
Se okin hassu juttu synttäreissä. Ne on niinkuin joka vuosi.
Äiti, minä täytän kahdeksantoista.
Ja ajattelin kysyä, mitä oikeasti haluan synttärilahjaksi.
Oikeastaan haluaisin...
Tähkäpää kiltti, älä mutise.
Tiedät mitä ajattelen mutinasta.
Pälä pälä pälä. Ärsyttävää.
Kunhan kiusaan, olet ihastuttava Rakastan sinua niin paljon, nuppuseni.
Ääh, haluan nähdä ne leijuvat valot.
- Mitäh?
Niin, vähän ajattelin, jos veisit minut katsomaan niitä.
Olen tehnyt tähdistä kartan, ja ne ovat aina paikallaan.
Mutta nämä ilmestyvät joka vuosi minun syntymäpäivänäni, äiti.
Ja vain silloin.
Ja minusta vain jotenkin tuntuu, että
Ne ovat siellä minua varten.
Minun täytyy nähdä ne, äiti. Eikä vain ikkunastani.
Henkilökohtaisesti.
Tahdon tietää, mitä ne ovat.
Haluat mennä ulos?
Voi miksi, Tähkäpää?
Katso nyt itseäsi hauras, kuin kukkanen.
*Vielä pikku taimi vain, siemen vasta itänyt.*
- *Tiedät kyllä, miks täällä tornissa ollaan* - Kyllä mut...
*Juuri niin turvassa sinut pitääksemme, kulta.*
*Arvasin kai tulevan tämänkin päivän.*
*tiesin, että pian tahdot pesän jättää.*
- *Pian, muttei vielä. Äiti tietää parhaiten*
*Äiti parhaiten tietää,*
*Äitiäs vaan kuuntele.*
*Maailma pelottava on.*
*Äiti parhaiten tietää.*
*Jonain päivänä kaikki menee pieleen, usko vaan.*
*Pahikset ja roistot, myrkkykasvit, suotkin.*
*Ihmissyöjät, käärmeet, ja ruttokin vielä.*
*Isot koppiaiset, miehet terävin hampain.*
*Ja lopeta! Ei enää! Saat minut tolaltain.*
*Äiti on täällä, Äiti pitää huolta.*
*Tässä, kulta ehdotus:*
*Unohda draama, pysy luona mamman.*
*Äiti parhaiten tietää.*
*Äiti kaiken tietää. usko vaan kun sanon.*
*Yksinäs pärjää et.*
*Vajaapukuinen, kypsymätön, kömpelys,*
*Sut elävältä siellä syödään.*
*Lapsellinen, tosi epäsiisti.*
*Ja vielä lihovankin näyttäis.*
*Sanonpahan vaan, koska susta tykkään.*
*Äiti ymmärtää, Äiti sua auttaa.*
*Yhtä sulta pyydän vaan.*
- Tähkäpää? - Niin?
Älä enää pyydä päästä täältä tornista. Ikinä.
Kyllä, äiti.
Rakastan sinua niin paljon.
Rakastan sinua enemmän.
Rakastan sinua kaikkein eniten.
Äläkä sitä unohda.
*Tai muuten saat katua.*
*Äitiiiiii.*
*Parhaiten tietää.*
Heippa, nähdään pian kukkaseni.
Täällä ollaan.
ETSINTÄKUULUTUS ELÄVÄNÄ TAI KUOLLEENA Flynn Ryder, varas
Ei, ei ei. Tämä on kamalaa tosi, tosi kamalaa.
Ne ei vaan saa mun nenääni oikein.
Ketä kiinnostaa.
No helppo teidän on sanoa.
Te jätkät näytätte upeilta.
Jaaha, okei, auttakaa mut ylös niin kiskon teidät perässä.
Anna ensin laukku tänne.
Täh...siis mä...
En voi uskoa, kaiken sen jälkeen mitä on koettu,
te ette luota muhun.
Autas meidät nyt ylös, kaunis poika.
Sori, mun kädet on täynnä.
Häh?
- Hanki laukku takaisin, keinolla millä hyvänsä. - Kyllä, sir!
Nyt saatiin hänet, Maximus.
Anna mennä, kirppusirkus.
Ei.
Ei, lopeta. Anna...olla!
Tänne se.
Vihdoinkin yksin.
Okei, okei, okei, komerossani on ihminen.
Komerossani on ihminen!
Vai että liian heikko selviämään, äitiseni?
Kerropa se mun paistinpannulleni.
Tähkäpää!
Laske tukkasi alas.
Hetki vaan, äiti.
Minulla on yllätys.
Öh, niin minullakin.
Oh, minun on kyllä suurempi.
suuresti epäilen.
Toin palsternakkaa. Teen sinulle hasselpähkinäkeittoa, herkkuasi.
Yllätys!
Tuota, äiti, minulla on vähän kerrottavaa.
Voi tähkäpää, tiedäthän miten ikävää on jättää sinut riidan jälkeen.
Varsinkin kun tiedän, etten ole tehnyt mitään väärää.
Okei, olen paljon miettinyt, mitä sanoit aiemmin.
Toivottavasti et enää puhu tähdistä.
Leijuvat valot, ja kyllä, tulen juuri siihen.
Koska tosiaankin luulin että tämä ahe on käsitelty, kulta.
Ei, äiti, olin juuri sanomassa,
luulet, etten ole tarpeeksi vahva huolehtimaan itsestäni.
Kulta, tiedän ettet ole kyllin vahva siihen.
- Mutta minä vain... - Tähkäpää, tästä ei enää puhuta.
- Luota vain minuun... - Tähkäpää.
- ...Tiedän, mitä olen tekem... - Tähkäpää!.
- Hei, älä nyt. - Sinulla ei ole muuta elämää.
Sinä et lähde tästä tornista, KOSKAAN!
Hienoa. Nyt minä olen se pahis.
Minun piti vain sanoa, äiti, että...
tiedän nyt mitä haluan syntymäpäiväkseni.
Ja mitähän se on?
Lisää maalia. Sitä valkoista simpukan- kuorista tehtyä, mitä toit kerran.
Se on kyllä pitkän matkan takana, Tähkäpää.
Melkein kolmen päivän matka.
Ajattelin vain, että se olisi parempi idea kuin, tähdet.
Pärjäätkö varmasti yksiksesi?
Tiedän olevani turvassa, kunhan pysyn täällä.
Palaan kolmen päivän päästä.
Rakastan sinua, kulta.
Rakastan sinua enemmän.
Rakastan sinua eniten.
Mitäh..?
Onko tämä... hiuksia?
Rimpuilu... rimpuilu on turhaa.
Tiedän, miksi olet täällä.
Enkä minä pelkää sinua.
Täh?
Kuka olet, ja miten löysit minut?
En voi tietää ken olet.
Enkä sitä, kuinka sut löysin.
Mutta saatan vain sanoa.
Hei!
Miten menee?
Nimi on Flynn Ryder.
Mitenkäs sinun päiväsi, häh?
Kuka muu tietää olinpaikkani, Flynn Ryder?
- Hyvä on, Blondi. - Tähkäpää.
Miten vaan, tilanne on tämä.
Olin vähän hankalassa tilanteessa, matkalla metsän halki.
Tulin tornisi luokse, ja...
Hei, voi ei, missä laukkuni on?
Kätkin sen. Jonnekin , mistä et sitä ikinä löydä.
Se on ruukussa, vai mitä.
Ahh, lopeta tuo.
Nyt se on jossain, mistä et sitä löydä.
Siis mitä oikein haluat tukastani?
- Leikata sen? - Mitä?
- Myydä sen? - En!
Kuuntele, ainoa asia mitä tukastasi haluan,
on päästä eroon siitä. Kirjaimellisesti.
Odota, et siis halua tukkaani?
Miksi ihmeessä tahtoisin tukkaasi?
Hei, minua ajettiin takaa, näin tornin, kiipesin, siinä se.
Onko se totta?
ON!
Tiedän, mutta luulenpa että hän on se, joka voi viedä minut.
Luulen, että hän puhuu totta myös.
Ei ole torahampaita, mutta onko vaihtoehtoja?
No niin Flynn Ryder, minulla on ehdotus.
- Ehdotus? - Katso tänne.
Tiedätkö, mitä nämä ovat?
Meinaatko sitä lyhtyjuttua minkä he tekevät prinsessalle?
Lyhtyjä...
tiesin, etteivät ne ole tähtiä.
No, huomisiltana ne valaisevat taivaan
näilä lyhdyillä. Sinä saat olla oppaani,
Viet minut näiden lyhtyjen luo, ja palautat kotiin, turvallisesti.
Sitten, ja vasta sitten palautan laukun sinulle.
Se on ehdotukseni.
Jep, ei onnistu.
Valitettavasti valtakunta, ja minä ei olla oikein, "väleissä"
juuri nyt, joten en voi viedä sinua minnekään.
Jokin sinut tänne toi, Flynn Ryder.
- Kutsu sitä miksi haluat, vaikka kohtaloksi. - Hevoseksi.
Olen siis päättänyt luottaa sinuun.
Huono päätös, oikeasti.
Mutta usko minua, kun kerron.
Voit purkaa tämän tornin tiili tiileltä.
Mutta ilman minun apuani, et ikinä löydä kallista laukkuasi.
Ymmärsinkö nyt oikein:
Vien sinut katsomaan lyhtyjä.
Tuon takaisin kotiin.
Ja sinä annat laukkuni takaisin?
Lupaan sen.
Ja kun jotain lupaan, en ikinä, ikinä riko lupaustani.
IKINÄ!
Okei kuulehan, en kuvitellut että minun täytyy haluta tehdä tämä,
mutta et jätä vaihtoehtoja. Tässä tulee "hehku"
Tämä ei oikein ole minun päiväni.
Näin ei yleensä käy.
Hyvä on, mennään katsomaan niitä lyhtyjä.
Tosiaanko!
- Ooops. - Rikoit "hehkuni".
Tuletko, Blondi?
*Katso maailmaa, niin lähellä, minä puolimatkassa sinne*
*Kaikki niin suurta mahdanko uskaltaa?*
*Katso mua, täällä viimein, Nyt täytyy se tehdä vaan.*
Pitäisikö? Ei.
Nyt mentiin.
*Haista vaan ruohoa, maata. Ihan juuri kuin unissain.*
*Tunne kesän tuulikin.*
*Niinkuin se kutsuu mua.*
*Ekaa kertaa koskaan, Mä täysin vapaa oon.*
*Voin juosta, kirmata tanssiakin...
*jahdata, hyppiä, pomppia.*
*Tukka irti, sydän pamppaillen loiskien ja kiipeillen.*
*Ja viimein tuntea saan,*
*Nyt mun elämäin alkaa jo saa.*
En voi uskoa, että tein tämän.
EN VOI USKOA, ETTÄ TEIN TÄMÄN!
Äiti olisi niin raivoissaan.
Ei se mitään. Se, mitä ei tiedä, ei voi häntä tappaakaan vai mitä?
Voi luoja, tämä tappaa hänet.
TÄMÄ ON HAUSKAA!
Olen kamala tytär, täytyy palata.
En koskaan palaa takaisiiiiinnn!
Olen oikea ilkimys.
Paras päivä ikinä!
Tiedätkö, en voi olla huomaamatta,
tunnut olevan ikäänkuin sodassa itsesi kanssa.
- Mitäh? - Näen tietenkin vain pikku paloja sieltä täältä.
Ylihuolehtiva äiti, kielletty huviretki.
Tarkoitan, että onhan tämä vakava juttu.
Mutta annan minun keventää omatuntoasi.
Tämä on vain osa kasvamista.
Vähän kapinaa, vähän seikkailua.
Se on hyväksi, terveellistäkin.
Niinkö luulet?
Tiedän. Mietit tätä ihan liikaa, usko minua.
Ansaitsiko äitisi tämän? Ei.
Särkeekö tämä hänen sydämensä ja sielunsa?
Totta kai. Mutta sinun on vain tehtävä se.
Särkeä hänen sydämensä?
- Kahtia. - Murskaa sielunsa?
Kuin rypäleen.
Hänen sydämensä särkyy, olet oikeassa.
Niin olen, enkö olekin?
Hyvä on, en voi uskoa sanovani tätä, mutta...
Vapautan sinut sopimuksestamme.
- Mitä? - Juuri niin.
Mutta älä kiitä minua, käännytään vain ympäri,
Viedään sinut kotiin, pannu ja sammakko myös.
Minä saan laukkuni takaisin.
Sinä saat äiti-tytär suhteesi takaisin.
molemminpuolisen luottamuksen ja-voilį!
Eroamme kuin epätodennäköiset ystävät.
- Ei, aion nähdä ne lyhdyt. - Hei, ihan totta!
Mitä pitää tehdä, että saan laukkuni takaisin?
Aion käyttää tätä.
Onko ne pahiksia. Roistoja? Etsivätkö ne minua?
Rauhoitu, se voi varmaan haistaa pelon.
Oh, anteeksi.
Taidan vaan olla vähän, hermona.
Parempi kuitenkin välttää pahiksia ja roistoja, vai?
Niin. Varmaankin.
Onko nälkä? Tiedän mahtavan lounaspaikan.
- Missä? - Oi, älä huoli.
Tiedät, kun haistat sen.
Oh, Palatsin hevonen.
Missä ratsastajasi on?
Tähkäpää, laske tukkasi alaaas.
Tiedän, että se on täällä jossain.
Täällä se onkin.
Söpö ankanpoikanen.
Älä huoli, tosi viehättävää, juuri sinulle tehty.
Emmehän halua pelästyä, ja luopuva pikku retkestämme?
- No, tykkään kyllä ankasta.
Garcon, paras pöytänne, kiitos.
Haistatko tuon? Hengitä syvään nenän kautta.
Miltä vaikuttaa? Koska minusta se on tosi pahaa miehen hajua.
En tiedä miksi, mutta kaiken kaikkiaan se tuoksuu ruskealta.
Entä sinusta?
No siinä on paljon hiuksia.
Hän kasvattaa sitä vertako tuo on, viiksissäsi?
Hei katso tuota verta viiksissä.
Katso, tuo on kunnon määrä verta.
Hei blondi, et näytä ihan terveeltä?
Jos mentäiskin jo kotiin. antaa olla tältä päivältä.
Parempi niin varmaan tämä on sentään viiden tähden paikka.
Jos et tästä selviä, parempi pysyä tornissa.
Sinäkö tässä?
Ei, ei, tämä on vain ilkeilyä.
On se hän.
Gretta, hae vartijat.
Tuolla palkkiolla ostan uuden koukun.
Rahat kelpais mullekin.
Entä minä? Olen ihan auki.
- Pojat, seis! - Me voidaan selvittää tämä.
Hei, antakaa hänen olla!
- hyvät herrat. - Antakaa oppaani takaisin.
Ei nenää, ei nenää ei nenää!
Päästäkää hänet!
Okei, en tiedä missä olen ja hänen pitää viedä minut katsomaan lyhtyjä,
koska olen uneksinut niistä koko ikäni.
Missä on ihmisyytenne?
Ettekö ole koskaan uneksineet?
Mä näin unta.
Kerran.
*Oon ilkee, pelottava.*
*Henkeni maidon juoksettaa.*
*Täysin väkivallaton en myöskään oo.*
*Mut vaikk oon ruma, äkkipikainen ja kädessäni koukku.*
*On unelmani suurin konserttipianistiksi tulla.*
*Etkö nää mua lavalla vetämässä Mozarttii.*
*Kutitellen koskettimii, kunnes ne hehkuu.*
*Mielluumin kuin tappaja.*
*oisin pianon soittaja. Kiitti vaan.*
*'Koska syvällä mun sisällä mä unta nään.*
*Hän uneksii, Hän uneksii.*
*Nääs en niin julma oo miltä ehkä näytän.*
*vaikka murskaisin mä luita.*
*Voin silti nähdä unta.*
*Niinkuin kuka vaan, mä unta joskus nään.*
*On mulla arvet, kuhmut ruhjeet.*
*Ja täällä joku paise joka puhkes.*
*Ja muutenkaan en kovin kaunis oo.*
*Mut vaikk on varpait liikaa.*
*Ja nenän mittaa piisaa.*
*Mä rakkautta etsin aina vaan.*
*Näätkö mut jo kanssa rakkaan.*
*Soutuvenheess yhtä matkaa.*
*Vaikka ruma oon, sen myönnän.*
*Tahdon rakastaa, en lyödä.*
*'Koska sisimmässäin siitä unta nään.*
*Mä unta nään, Mä unta nään.*
*Ja jonain päivänä sen todeks teen .*
*Vaikka muut säikkyykin mun naamaa .*
*Sen takan' uneksija on vaan.*
*Niinkuin kuka vaan, mä unta joskus nään.*
*Tor tahtoo hommat kukkiin vaihtaa.*
*Gunther asuntoja sisustaa.*
*Ulf on mimiikkaa, Attilan pullat herkkua.*
*Bruiser kutoo, Killer ompelee.*
*Fangin nuket näyttelee.*
*Ja Vladimir pikku yks' sarvisii keräilee.*
Entäs sinä?
- Jaa minäkö? - Mikä sun unelmas on?
Ei ei, sori vaan, mä en laula.
*On unet mullakin, vaik samanlaiset.*
*Eivät aivan oo, kuin tuossa muilla.*
*Niiss' paistaa aurinko ja on lämmin.*
*On siinä mulla saari, jossa itsekseni lepäilen.*
*Seuranani isot kasat rahaa.*
*-Mä unta nään... Mä unta nään.
*Vain tahdon nähdä lyhdyt yllä pään.*
*ja joka ainon hetken.*
*Iloitsen, ett' tornin jätin.*
*Niinkuin te hauskat tyypit, Mä unta nään.*
*Meill' kaikill omat unelmamme on.*
*Siis ei sittenkään olla niin erilaisii. Me yhdess ollaan tiimi.*
*Kutsu meitä köriläiksi tai luiden murskaajiksi.
*'Mutt' sissimmässämme, meill' unelmia on.*
Löysin vartijat.
Missä on Ryder, missä hän on?
Hän on täällä jossain.
Etsikää hänet. Kääntäkää paikka nurin, jos täytyy!
Mene, elä unelmaasi.
Jep.
Sun unelmas on syvältä, puhuin tytölle.
Kiitos kaikesta.
Tämä taitaa olla etsimänne mies.
Saitte minut.
Sir, ei havaintoa Ryderista.
Mitä se tekee?
Salakäytävä. Mentiin, miehet!
Corman, varmista etteivät pojat karkaa.
Pelaa varman päälle.
Me mennään hakemaan kruunu.
Ohhoh, tuokaa mulle lasi.
Mä taisin just löytää ison drinkin vettä.
Voi, anna olla senkin könsikäs.
Mihin tunneli johtaa?
Veitsi!
No, täytyy sanoa.
En tiennyt että pystyt sellaiseen Se oli aika vaikuttavaa.
TIEDÄN!
Tiedän...
Niiin, Flynn.
Mistä olet kotoisin?
Hei hei blondi, sitä en kerrokaan.
Sen sijaan sinun tarinasi tuntuu kiinnostavalta.
Niin, hiuksia ei tietenkään saisi mainita.
- Eip. - Tai äitiä.
- ei. - Rehellisesti en uskalla kysyä sammakostakaan.
- Kameleontista. - sama se.
Tässä kysymys: Jos niin paljon haluat nähdä ne lyhdyt,
Mikset ole mennyt aiemmin?
Niin, tuota...
JUOKSE!
Ketä nuo ovat?
He eivät tykkää minusta.
- Entä nuo? - Hekään eivät pidä minusta.
- Tai tuo? - jos nyt oletetaan,
ettei kukaan täällä pidä minusta.
Tässä.
Olen odottanut tätä kauan.
Oh mama, tällainen pitää hankkia.
Usko pois, tämä on kummallisinta mitä ikinä olen tehnyt.
Miten olisi kaksi voittoa kolmesta?
Flynn, katso tänne.
Teidän pitäisi nähdä ilmeenne, koska näytätte...
Typeriltä
Vauhtia, Blondi.
Hyppää.
Ei auta. En näe mitään.
Hei, ei kannata.
Siellä on sysipimeää.
Tämä on minun syyni.
Hän oli oikeassa, En olisi saanut tehdä tätä.
Olen niin...
...pahoillani, Flynn.
Eugene.
Mitä?
Oikea nimeni on Eugene Fitzherbert.
Voit yhtä hyvin tietääkin.
Minulla on taikahiukset, jotka hehkuvat, kun laulan.
Mitä?
Minulla on taikatukka, joka hehkuu, kun laulan.
Selvittiin siitä.
Hänen tukkansa hehkuu.
Olen elossa. Olen elossa!
Tätä en osannut odottaa. Tukka oikeasti hehkuu.
- Eugene... - Miksi hänen hiuksensa hehkuvat?
- Eugene! - No mitä?
Se ei vain hehku.
Miksi hän hymyilee minulle?
Tapan hänet.
Tapan sen Ryderin.
Jahtaamme häntä läpi valtakunnan.
Hankimme kruunun takaisin. Mennään.
Pojat.
Pitäisikö lopettaa olemasta kuin häntäänsä jahtaavat koirat,
Ja ajatella hetki.
Voi, tuolle ei ole tarvetta.
No, jos ette muuta halua, niin menkää matkoihinne.
Aioin tarjota teille jotain tuhannen kruunun arvoista,
tehdä teistä rikkaampia kuin voitte kuvitella.
Eikä siinä edes parasta vielä.
no, sellaista on elämä.
Nauttikaa kruunustanne.
Mikä on paras osa?
Se tulee koston muodossa, Flynn Ryderille.
Olet siis oudon salaperäinen kietoessasi taikatukkaasi kipeään käteeni.
Älä nyt säiky.
Älä, kiltti säikähdä.
En minä säiky, entä itse?
Minua vain kiinnostaa hiuksesi ja niiden taikavoimat.
Kauanko ne ovat tehneet tätä?
Ah, aina, luulisin.
Äiti sanoi, että kun olin vauva joktut yrittivät leikata sitä.
He helusivat sen itselleen.
Mutta, kun sen leikkaa.
Se muuttuu ruskeaksi, ja kadottaa voimansa.
sellaista lahjaa pitää suojella.
Siksei äiti koskaan...
siksi siis en... koskaan lähtenyt...
Et koskaan lähtenyt tornista.
aiotko silti palata?
En... joo.
Se on mutkikasta.
Siis, Eugene Fitzherbert?
Niin, joo säästän sinut nyyhkytarinalta
orpoparka Eugene Fitzherbertistä. se on vähän turhan...
turhan masentavaa.
Oli yksi kirja.
Kirja, mitä luin iltaisin pienemmille lapsille.
Flynnigan Ryderin seikkailut.
Rämäpäinen veijari, maailman rikkain mies.
Eikä naistenkaan parissa huono. Missä ei tietenkään ollut mitään kehuttavaa.
Oliko hän varas, myöskin?
Ahh, no ei.
Oikeastaan hänellä oli tarpeeksi rahaa tehdä mitä halusi.
Hän saattoi mennä minne tahtoi.
Ja...ja pojalle, jolla ei ole mitään.
En tiedä...
Se vain tuntui paremmalta.
EThän kerro tästä kenellekään, okei?
Se tahraisi maineeni.
Ahh, emmehän sitä tahtoisi.
No, maine on kaikki, mitä miehellä on.
Hmm...meidän pitäisi...
Minun pitää kai hakea lisää polttopuuta.
tiedoksi vain, Pidän Eugene Fitzherbertistä paljon enemmän kuin Flynn Ryderista.
No, sitten olisit ensimmäinen.
Mutta kiitos.
No niin, luulin, ettei hän ikinä lähde.
Äiti?
Hei, kulta.
Mutta...
Miten löysit minut?
No, se oli helppoa oikeastaan.
Kuuntelin vain totaalisen petoksen ääntä, ja seurasin sitä.
- Äiti... - Me lähdemme kotiin, Tähkäpää.
- Nyt. - Sinä...et ymmärrä.
Olen ollut ihmeellisellä matkalla.
Ja nähnyt ja oppinut niin paljon.
Ja jopa tavannut jonkun.
Niin, etsintäkuulutetun varkaan. Olen niin ylpeä.
- Mentiin. - Äiti, odota.
Luulen...
Luulen, että hän pitää minusta.
Pitää sinusta? Älä nyt, älytön ajatus.
- Mutta äiti... - Tämän takia et olisi saanut lähteä.
Koko tämä keksimäsi romanssi,
vain todistaa, miten lapsellinen olet.
Miksi hän sinusta pitäisi? ajattele nyt.
Katso nyt itseäsi, luuletko hänen vaikuttuvan?
Älä ole hölmö, tule äidin kanssa.
- Ei! - Eikö?
Vai niin.
Vai näin se onkin.
*Tähkäpää sen tietää.*
*Tähkäpää, niin kypsä nyt.*
*Niin aikuinen neiti.*
*Tähkäpää sen tietää.*
*Niin oot varma, nyt.*
*Anna mennä, anna hänelle TÄMÄ!*
Miten saatoit.
*Tämän vuoks on hän täällä.*
*Älä anna hänen pettää.*
*Hänelle tää anna, niin saatpa itse nähdä.* - Niin annankin.
*Usko pois vaan, niin nopeest' hän sut jättää.*
*En sano, että sanoinhan... en.*
*Tähkäpää sen tietää.*
*Jos hän kerta niin ihana on.*
*Niin mee ja laita hänet testiin.* - Odota, äiti.
*Jos hän sinut pettää on turha enää itkee.*
*Äiti sen tietää.*
Niin, tuota, saanko kysyä jotakin?
Onko mitään mahdollisuutta saada supervoimia käteeni?
se olisi valehtelematta huippua.
Hei, onko kaikki hyvin?
Mitä? On.
Olin kai vain ajatuksissani.
Tarkoitan että,
Super-hyvännäköinen olen aina ollut.
Syntymästä asti, mutta supervoimat?
Kuvittele mitä mahdollisuudet, Minä...
Kärsivällisyyttä. Kaikki hyvä tulee aikanaan.
Tulit kai pyytämään anteeksi?
Ei ei, päästä minut. Lopeta!
Anna... minun... mennä!
- Anna hänet... tänne!
Hyvä poika, rauhoitu.
Hyvä poika. rauha...rauha.
Noin juuri.
Nyt, istu.
Nyt anna saapas.
Irti.
Voi, miten hieno poika.
Niin olet.
Olet ihan väsynyt pahisten jahtaamisesta?
Anteeks vaan.
Sinua ei arvosteta yhtään, vai mitä?
Eihän?
Hei älä nyt. Se on paha hevonen.
Eihän hän ole muuta kuin iso kullanmuru.
Eikös niin?
Et voi olla tosissasi.
Katsos, tänään on niinkuin elämäni suurin päivä.
Ja minä vain haluasin ettet pidättäisi häntä.
Vain tämän päivän ja sitten,
voitte jahdata toisianne, minkä ehditte.
Ja sattuu olemaan minun synttärini. Että tiedätte.
Kiitos.
Se on kadonneelle prinsessalle.
Mitä? Mä ostin ne.
Useimmat.
Minne me mennään?
No, elämäsi parhaana päivänä.
Ajatetlin, että sinulla saisi olla kunnon istumapaikka.
Kaikki hyvin?
Olen kauhuissani.
Miksi?
Kahdeksantoista vuotta olen katsellut ikkunasta.
Uneksien, millaista olisi kun nuo valot syttyvät taivaalle.
Mitä jossei se olekaan sellaista, kuin olen kuvitellut?
On se.
Ja entä jos onkin?
Hyvä juttu, kaiketi.
Voit alkaa etsiä uutta unelmaa.
*Kaikki nuo päivät ääressä ikkunan.*
*Kaikki vuodet, ulos katsellen*
*Kaiken ajan tietämättä ees*
*Miten sokea oon ollutkaan Nyt oon täällä*
*tähtitarhan luona Nyt oon täällä*
*Nyt mä näenkin Tässä näin*
*Pian on niin selvää Oon siellä missä pitääkin*
*Ja viimeinkin, valon nään On kuin sumu hälventyis*
*Ja viimeinkin, valon nään kuin ois taivas uus*
*Ja niin kirkast' ja lämmint' on Kuin koko maailma muuttunut ois*
*Kaikki nyt Erilaiselta näyttää*
*Nyt kun nään mä sut*
Minullakin on sinulle jotain.
Piti antaa se sinulle jo aiemmin mutten uskaltanut.
Mutta nyt en enää pelkää.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan?
alan ymmärtää.
*Kaikki päivät unelmaa metsästäin*
*vuodet kaikki sumuss' kulkien*
*Ajat kaikki Näkemättä oikein*
*Miten kaikki olikaan Nyt hän siinä on*
*Tähtein lailla hehkuu siin' hän on*
*Äkkiä mä tiedän Siin hän on*
*Kaikki onkin selvää Tiedän minne meen*
*Ja viimein valon nään*
*Ja kuin ois sumu poissa*
*Ja viimein valon nään*
*Kuin taivas uusi ois*
*Ja niin kirkast' ja lämmint' on Kuin koko maailma muuttunut ois*
*Kaikki nyt Erilaiselta näyttää*
*Nyt kun nään mä sut.*
Kaikki hyvin?
Täh? on toki.
Totta kai.
Minä vaan...
anteeksi, kaikki on hyvin.
Minun pitää vain hoitaa yksi asia.
Palaan pian.
Kaikki hyvin, Pascal.
Siellähän te olette.
Olen etsinyt teitä kaikkialta sen jälkeen kun erosimme.
Pulisongit näyttää kasvavan hyvin?
Täytyy olla hienoa.
Jokatapauksessa, piti sanomani,
Ei olisi pitänyt karata. Kruunu kuuluu teille.
tulee ikävä, mutta on kumminkin... parasta.
Pimität meidät taas? Vai, Ryder?
- Täh? - Kuultiin, että löysit jotain.
Jotain kruunua arvokkaampaa.
Haluammekin hänet.
Luulin jo, että otit kruunun ja jätit minut.
Niin jättikin.
Mitä? Eikä.
Ei hän
Katso itse.
Reilu kauppa.
Kruunu tytöstä, jolla taikahiukset.
Paljonko luulet, että joku maksaisi ollakseen ikuisesti nuori ja terve?
Ei, älkää.
Tähkäpää!
Äiti?
Rakas lapsi.
Oletko kunnossa? Loukkantunut?
- Äiti, miten sinä...? - Olin niin huolissani.
Joten seurasin sinua.
Ja näin heidät kimpussasi.
No niin, mennään ennenkuin he virkoavat.
Olit oikeassa, äiti.
Olit oikeassa kaikesta.
Tiedän, kulta.
Katso!
Kruunu.
Tähkäpää.
TÄHKÄPÄÄ!
Ei, ei odottakaa. pojat, pojat.
Hoidetaan homma pois alta, Ryder.
Minne mennään?
No nini, sitä ei koskaan tapahtunut.
Peseydypä illalliselle.
Laitan hasselpähkinäsoppaa.
Yritin kyllä, Tähkäpää.
Yritin varoittaa sinua.
Maailma on synkkä, itsekäs ja julma
Jos löytää pienimmänkin valonsäteen,
Se tuhoaa sen.
Miten saitte tietää hänestä?
Kertokaa, nyt!
Ei se oltu me.
Se oli vanha nainen.
Vanha nainen?
Ei, odottakaa!
Te ette ymmärrä, hän on vaarassa!
Tähkäpää, mitä teet siellä?
Onko kaikki hyvin?
Olen se kadonnut prinsessa.
Puhu ääneen. Tiedät että vihaan muminaa.
Olen kadonnut prinsessa!
Enkö olekin?
Mutisinko nyt, äiti?
Vai miksi sinua pitäisi kutsua?
Voi Tähkäpää, kuuletko edes itseäsi?
Mistä noin typerä kysymys?
Se olit sinä! Vain sinä.
Tein sen vain suojellakseni sinua.
Vietin koko elämäni,
Piilossa ihmisiltä, jotka käyttäisivät minua voimieni takia.
Kun olisi pitänyt piilotella.
Sinulta.
Minne aiot mennä?
Hän ei ole sinua odottamassa.
Mitä teit hänelle?
Se rikollinen hirtetään rikoksistaan.
- Eih. - No niin, ei se mitään, kuuntele.
Kaikki on niinkuin pitääkin.
EI!
Olit väärässä maailman suhteen.
Ja minun suhteeni.
Ja sinä et käytä tukkaani enää koskaan!
Haluat minun olevan tarinan konna?
Selvä.
Ollaan sitten konna.
Mitä tämä on?
Ovi auki.
Tunnussana?
- Täh? - Ei ole.
Nyt ovi auki.
Ei lähelläkään.
Sinulla on kolme sekuntia
Yksi...
Kaksi...
Kolme...
Paistinpannuja. Kuka tiesikään?
- Pää alas - Pää alas?
- Kädet sisään? - Kädet sisään.
- Jalat haralleen? - Jalat haralleen.
Jalat haralleen?
Miksi jalat pitää...
Sinä toit heidät tänne?
Kiitos.
Ihan totta, kiitos.
Ollaan taidettu vain ymmärtää väärin toisiamme.
Ja tuota, niin aivan, pitäisi mennä.
No niin Max, katsotaan kuinka lujaa juokset.
Tähkäpää, laske tukkasi alas.
Luulin, etten enää näe sinua.
Katso nyt, mitä teit, Tähkäpää.
Älä huoli, kulta.
Salaisuutemme kuolee hänen mukanaan.
Ja mitä meihin tulee?
Me menemme jonnekin, mistä kukaan ei sinua löydä.
Tähkäpää, oikeasti. riittää jo.
Lopeta taistelu.
EI! En lopeta.
Joka minuutin koko loppuelämästäni, aion taistella.
En ikinä lakkaa yrittämästä päästä eroon sinusta.
Mutta jos annat minun pelastaa hänet...
Tulen kanssasi.
Ei. Ei, Tähkäpää.
En ikinä yritä paeta.
Anna minun parantaa hänet, niin olemme aina yhdessä.
Ikuisesti, kuten haluat.
Kaikki on kuin ennenkin.
Minä lupaan.
Aivan, kuten haluat.
Anna vain parantaa hänet.
Siltä varalta, että saat päähäsi seurata meitä.
Eu... Eugene!
Voi, olen pahoillani.
-Kaikki on hyvin ihan kohta. -Ei, Tähkäpää!
- Lupaan sinulle, luota vain minuun. - Ei..
- Hengitä vain rauhassa. - En voi antaa sinun... tehdä tätä.
Enkä minä voi antaa sinun kuolla.
- Mutta jos teet tämän...
- Silloin sinä...kuolet. - Hei.
Kaikki menee hyvin.
Tähkäpää, odota...
Eugene, miksi...?
EEIIII!
Mitä olet tehnyt? MITÄ SINÄ OLET TEHNYT!
Hei, hei katso minua, olen tässä.
Älä jätä minua, Eugene.
Sinä olit uusi uneni.
Ja sinä minun.
Tähkäpää?
Kerroinko koskaan, että pidän tummatukkaisista?
Niin, varmaan arvaat mitä seuraavaksi tapahtui.
Valtakunta iloitsi.
Kadonneen prinsessan paluuta.
Juhlat kestivät koko viikon.
Enkä oikeastaan juuri muista sitä.
Unelmat täyttyivät.
Tästä tyypistä tuli kuuluisa konserttipianisti, voitteko uskoa
Ja tämä tyyppi? Hän löysi rakkauden, lopulta.
Ja tämä tyyppi... Kaipa hän on iloinen.
Ei ole muutakaan kertonut.
Kiitos Maximuksen, rikollisuus katosi melkeinpä yhdessä yössä.
Kuten suurin osa omenoista.
Pascal ei koskaan muuttunut.
Viimeinkin Tähkäpää oli kotona,
ja lopulta hänellä oli oikea perhe.
Hän oli prinsessa, jota kannatti odottaa.
Kaikkien rakastamana, hän johti valtakuntaa
Samalla viisaudella, kuin vanhempansakin.
Ja mitä minuun tulee,
Aloin käyttää Eugene:a taas.
Lopetin varastelun, ja tein parannuksen.
Tiedän toki, mikä suuri kysymys on.
Menimmekö Tähkäpään kanssa koskaan naimisiin?
No, minulla on ilo kertoa,
että vuosien ja vuosien pyytämisen,
pyytämisen ja pyytämisen jälkeen.
Minä lopulta sanoin kyllä.
Hyvä on, minä kysyin häneltä.
Ja me elämme onnelisena elämämme loppuun asti.
Niin teemme.