King Systems
"The Illusionist" "Iluzionistul"
Ea este! ªtiu cã ea este!
Vrea sã ne spunã ceva! Trebuie sã facem ceva!
Vã rog!
Înconjuraþi-l!
Trãdãtorule!
În numele Maiestãþii sale imperiale ºi al oraºului Viena...
Mã aflu aici ca sã-l arestez pe Eduard Abramowitz,
cel cunoscut ca "Eisenheim Magicianul"!
Pentru tulburarea ordinii publice ºi pentru desfãºurarea de activitãþi
contra imperiului!
Lãsaþi-l în pace!
Îl aresteazã! Îl aresteazã pe Eisenheim!
- Da... - Inspectorul-ºef Walter Uhl.
- Ai întârziat. - Îmi cer scuze, Înãlþimea Voastrã.
Mã ocupam de problemele mãrunte de ultimã orã ale cazului.
- Mai existã aºa ceva? - Foarte puþine.
Iar a fãcut-o?
Cum de reuºeºte sã o facã?
Mi-e teamã cã nu ºtiu încã.
- L-ai întrebat? - Nu vorbeºte în aceastã privinþã.
Sunt sigur cã ai la dispoziþie metode pentru acest tip de atitudine.
Vreau sã pui capãt acest lucru.
Sunt sigur cã ai ceva de la el. Ceva din trecutul sãu.
Da... Da, cred cã am.
De fapt, noi ºtim totul despre viaþa sa.
Am vorbit cu toþi cei care l-au cunoscut.
Ca bãiat, el a avut ºansa de a se întâlni cu un magician cãlãtor.
Bãiete...
O versiune a acestei istorii spune cã însuºi omul a dispãrut.
Împreunã cu arborele.
Cine ºtie ce s-a întâmplat de fapt.
Oamenii au început sã creadã cã el deþine un fel de puteri speciale.
Sau oricum, era cel puþin mai diferit.
ªi apoi o întâlni pe ea...
Dã-i drumul.
- Ai grijã, o sã-l scapi! - Nu...
Dã-i drumul!
Trage o carte.
Ai vrea s-o pui înapoi?
Acum, priveºte.
Ducesã von Teschen...
Nu puteþi sta într-un asemenea loc.
Sunt þãrani.
Sã nu uitaþi cine sunteþi.
Au dus-o înapoi la castel.
ªi i-a fost interzis sã se mai vadã împreunã.
Dar în curând, ei începurã sã se vadã din nou.
În urmãtorii ani, întotdeauna gãsiserã o modalitate pentru a fi împreunã.
Repede, haide!
Ca magician poþi sã faci orice ca sã disparã.
O casã, o trãsurã, orice.
ªi ce vom face?
Nu ne pot opri, dacã ne dorim sã fim împreunã.
Nu ne vor gãsi niciodatã.
Promiþi cã o sã mã iei cu tine?
Voi face asta.
Într-o zi, vom fugi împreunã.
Vom dispãrea.
Existã o modalitate secretã de a-l deschide.
Vroiam o pozã.
Sophie, eºti acolo?
Hai repede, cã ei vin!
Von Teschen?
Fã sã dispãrem!
Ducesã von Teschen!
Nu!
Uite-o!
- Sã mergem! - Lasã-mã în pace!
Lasã-mã în pace!
- Lasã-mã în pace! - Nu!
Vã rog...
Eduard...
Lãsaþi-o în pace!
Nu!
Lãsaþi-o în pace, vã rog!
Lasã-mã în pace! Termino!
Sophie!
- Eduard! - Sophie!
Eduard!
Sophie...
Stai departe de ea. Data viitoare te arestãm pe tine ºi pe familia ta.
Ce s-a întâmplat dupã aceea rãmâne un mister.
ªtim doar cã a cãlãtorit prin lume.
ªi cã a devenit unul dintre magicienii care dãdea spectacole în public.
ªi cã ºi-a schimbat numele în Eisenheim.
ªi apoi, aproape dupã 15 ani mai târziu...
El apãru în Viena.
Viaþã ºi moarte.
Spaþiu ºi timp.
Destin ºi ºansã.
Acestea sunt forþele Universului.
În seara aceasta, doamnelor ºi domnilor,
vi-l prezint pe omul care a dezlegat aceste mistere...
Din cele mai îndepãrtate colþuri ale lumii,
unde magia neagrã încã existã.
El a venit în lumea noastrã, pentru a ne arãta
cã legile naturii pot fi încãlcate.
Vi-l prezint pe...Eisenheim!
Poate cineva sã-mi ofere o batistã?
Dvs. doamnã.
Mulþumesc.
ªi...fiþi rãbdãtoare.
Archie, te rog.
Aº dori sã continuãm cu cercetarea... timpului.
În momentul în care am pãtruns în aceastã viaþã,
curgem în fluxul timpului.
Îl putem mãsura ºi determina.
Dar nu putem încãlca legea timpului.
Nu-l putem face sã meargã mai repede... sau mai încet.
Sau putem?
Fiecare dintre noi am trãit senzaþia
unui moment minunat care a trecut prea repede.
ªi ne doream ca sã dureze mai mult.
Sau am simþit cum timpul trece încet într-o zi tristã.
ªi ne doream ca lucrurile sã treacã ceva mai repede.
Sã vã arãt cã acestea sunt chiar adevãrate.
ªi dvs. doamnã. Unde se aflã batista dvs.?
Bravo!
Daþi-ne ceva, vã rog! Vã rog, daþi-ne ceva!
Vã rog!
- Pentru ce? - Suntem sãraci.
- Credeþi cã sunteþi sãraci? - Da.
Sã vã arãt aici.
Nu sunteþi sãraci.
Aveþi tot ce vã trebuie...chiar aici.
Mulþumesc.
ªi asta e a voastrã...
ªi...ãstea sunt pentru voi.
- Bunã dimineaþa. - Bunã dimineaþa.
- Cafea? - Nu.
- Strudel? - Am mâncat.
Nu doresc nimic. Mulþumesc.
Vãd cã eºti mulþumit.
Cum s-au vândut biletele?
Deloc rãu. S-a ocupat trei sferturi din salã.
- Foarte bine. - Dar s-ar fi putut mai bine. Ia ascultã.
Ascultã...
"Nu existã nici o îndoialã cã
aceastã reprezentaþie a fost mai mult decât un spectacol de divertisment."
"Câteva din efecte au depãºit pur ºi simplu senzaþia de iluzii
ºi au atins tãrâmul artei."
"El este prea tânãr sã poatã fi atât de magistral".
Vezi?
Vom da lovitura cu acest gen de comentarii.
Vom face mai mulþi bani decât am visat vreodatã.
Poate cã a fost ceva mecanic...poate cã a folosit un fel de dispozitiv.
Desigur cã mi-aº fi dat seama.
Magia cu fluturii încerc sã o descifrez.
- Sã ne gândim...o fi folosind fire? - Ar fi prea evident.
Câþi oameni avem pentru a supraveghea totul?
Câte unul în fiecare parte ºi unul în faþã.
Poate cã ar mai trebui unul pentru a vedea de fluturi.
Hei! Nu vã atingeþi!
Cine sunteþi? Ce faceþi aici?
Sunt inspectorul-ºef Uhl.
ªi...inspectez teatrul.
V-am vãzut spectacolul. Foarte impresionant.
- Foarte impresionant. - Cu ce vã pot ajuta, inspectore?
Veþi fi onorat sã aflaþi cã prinþul-moºtenitor
va asista la spectacolul dvs. din seara aceasta.
- Prinþul-moºtenitor? - Da.
De aceea, în mod evident trebuie sã inspectãm teatrul.
Cred cã e puþin cam mic pentru un asasin, nu-i aºa?
Aici a crescut arborele de portocale.
Am mai vãzut lucruri de acestea înainte, dar...
Niciodatã ca acesta. Extraordinar.
Mulþumesc.
Am încercat sã mã gândesc cum funcþioneazã.
În special cum au zburat fluturii.
Vã asigur cã secretul dvs. se aflã în siguranþã cu mine.
Sunt un oficial al legii, dar ºi eu am fãcut deja câteva trucuri.
- Chiar aºa? - Da.
Ei bine, trucuri cu monezile, cu mâinile...
Dar neavând înclinaþie pentru aºa ceva.
Poate aþi putea sã-mi oferiþi niºte sfaturi.
Da, bine.
Am sã vã arãt unul care îmi place. Obiºnuiþi sã pariaþi?
Ocazional, da.
Pariez pe dezvãluirea secretului privind arborele de portocali,
dacã nu voi ghici în ce mânã se aflã.
Excelent.
Puneþi-o într-o mânã mai întâi.
Ridicaþi acea mânã deasupra frunþii. Concentraþi-vã.
- ªi vizualizaþi mental. - Da.
- Aþi fãcut asta? - Da.
Lãsaþi mâna în jos în faþa dvs.
- Se aflã în mâna stângã. - Ei bine...
- Poate credeþi cã a fost noroc. - Dvs. ºi cu amicul aveþi un semn.
Nu.
Dacã-mi permiteþi...E vorba de altceva.
Atunci când ridicaþi mâna în sus...
sângele va circula...
ªi astfel se va observa tot timpul unde se aflã.
Ooo...
- Ooo...îmi place foarte mult. - Vã rog sã o luaþi.
- Este cadoul meu. - O, mulþumesc.
Mâna...
Acum...inspectore...
Dacã nu vã supãraþi, trebuie sã pregãtesc spectacolul din aceastã searã.
Da...
"Eisenheim Magicianul"
Vã rugãm ridicaþi-vã...
Alteþa Sa Regalã, prinþul-moºtenitor Leopold!
M-am gândit cã am putea termina seara aceastã cu o discuþie despre suflet.
Toate religiile mari vorbesc despre eternitatea sufletului faþã de viaþã.
Atunci ce înseamnã faptul de "a muri"?
Am nevoie de un voluntar din public.
Cineva cãruia nu-i fricã de moarte.
Vã rog.
Se oferã cineva? Vã asigur cã nu se va întâmpla nicio tragedie.
E o onoare ducesã von Teschen.
Mã cunoaºteþi?
Nu.
Sunteþi foarte sigurã cã nu ne-am mai întâlnit înainte?
Da, desigur.
Vã rog sã vã uitaþi direct în ochii mei...
ªi sã nu priviþi în altã parte.
Salutaþi-vã singurã.
Întoarceþi-vã într-un cerc.
Îmbrãþiºaþi-vã singurã.
Treziþi-vã.
Cred cã te-au plãcut. Te aºteaptã de mai bine de cinci minute.
Alteþa Voastrã, permiteþi-mi sã vi-l prezint...
"Eisenheim Magicianul".
- Foarte frumos. - Mulþumesc cã aþi venit.
Sper cã v-a plãcut.
Ooo...Mai mult decât plãcut. A fost foarte stimulant, nu-i aºa?
Desigur, cu excepþia asistentei tale pe care ai lãsat-o fãrã cuvinte.
Ce ai fãcut? Ai hipnotizat-o?
- Într-un fel. - Mi-ar place sã ºtiu acest truc.
Se spune cã deþii puteri supranaturale.
- Ai într-adevãr puteri supranaturale? - Nu am spus niciodatã aºa ceva.
Atunci nu te deranjeazã întrebarea, nu?
Nu, nu e aºa.
Chiar ºi diversiunea ta nu e greu de ghicit.
Cum doriþi.
Asistenta ta era pe undeva.
Acoperitã de haine, desigur.
Mascatã de lumini...oglinzi aºezate în diferite unghiuri.
Asta ar fi o modalitate de a o face.
Cred cã am putut înþelege totul, cu excepþia fantomei tale.
- Foarte bunã. - Poate o fi un alt truc.
Poate aþi putea trece odatã pentru a mai face o searã asemãnãtoare.
Ar fi plãcerea mea.
Sophie...
Data viitoare voi aduna cele mai strãlucite minþi.
Vei avea atunci o ºansã.
Atunci voi pregãti ceva special.
Poate cã vã voi face sã dispãreþi.
O Dumnezeule, când el a oferit-o voluntar pe dânsa...
am simþit cum banii se rãstoarnã de sus deasupra mea.
Cred cã nici o femeie din Viena n-ar fi vrut sã urce pe scenã.
Câtã aroganþã!
Ar fi putut muri pentru a se mândri.
- Nici ea nu pãrea prea fericitã. - Mai bine s-ar obiºnui.
- Adicã? - Ei se vor cãsãtori în curând.
- Serios? - Îºi asumã niºte riscuri, zic eu.
De ce?
Îi place sã le dea iubitelor sale câte o lecþie din când în când.
Oamenii spun cã el a împins odatã o femeie de pe balcon,
doar pentru a ascunde urmele de bãtaie fãcute de el.
Pentru Eisenheim.
Bunã, Sophie.
Când eram pe scenã...
m-ai recunoscut imediat.
Mi-a luat un moment, dar... Da, mi-am dat seama.
ªi nu puteai sã-mi spui ºi mie?
M-am gândit cã îþi vei da seama în timp.
Da, mi-aº fi dat seama.
Aº fi venit în seara trecutã, oferindu-mã voluntar...
Urcându-mã pe scenã ºi spunându-þi "Bunã!".
ªi atunci tu þi-ai fi dat seama repede.
Mã aºteptam sã o fi fãcut.
Nu înþeleg de ce.
Probabil pentru acelaºi motiv când te-ai gândit
cã ar fi un lucru prudent sã ne întâlnim într-o trãsurã.
Acesta este doar un joc...
Sunt urmãritã peste tot. Cicã pentru protecþia mea.
Da...
Deci...
Permite-mi sã te felicit.
Pentru ce?
- Se spune cã vei deveni prinþesã. - Încã nu e stabilit definitiv.
Presupun cã ar fi un lucru natural.
Ne cunoaºtem de ani de zile ºi ne ºtim ºi familiile noastre.
El este foarte inteligent.
E prea inteligent pentru propriul sãu bine.
Eºti norocos...ºtii asta?
Pentru ceea ce ai fãcut.
Adesea îmi doream atât de mult...
Ce îþi doreai?
Îmi doream sã te vãd din nou.
- ªi acum þi s-a îndeplinit visul. - Da.
Acum mi s-a îndeplinit.
- Abia aºtept sã te vãd din nou. - Pe curând atunci.
Aici e raportul despre ducesa von Teschen.
Ceva interesant?
Vedeþi ºi dvs.
Magicianul!?
Au stat împreunã cam jumãtate de orã ºi apoi el a plecat.
Ce vreþi sã facem?
Vreþi sã ne însoþiþi la un pahar?
Te rog.
Vrei sã mãnânci sau sã bei ceva?
- Nu, mulþumesc. - Domnule Eisenheim...
Îþi voi pune o întrebare...
Care poate nu o sã parã prea amicalã, dar te asigur cã de fapt este.
Care este relaþia ta... cu ducesa von Teschen?
Ai dreptate...nu prea pare amicalã.
Oh, dar nu asta doream s-arãt.
Vezi tu...unii ar putea înþelege
doar o plimbare discretã cu trãsura, ceea ce pare cã a fost,
dar eu, în schimb, sunt hotãrât sã aflu ce-a fost de fapt.
Bine. Suntem cunoºtinþe din copilãrie.
- Cunoºtinþe? - Prieteni din copilãrie.
Tatãl meu era tâmplar...
El a fãcut mobila pentru toatã casa familiei ducesei.
Înþeleg...Fiul tâmplarului e prieten cu...
Asta e o reclamaþie?
O, nu, nu...Dacã ar fi fost o reclamaþie, acum am fi avut un alt gen de discuþie.
El se bazeazã pe tine pentru chestii de acest gen, nu-i aºa?
Eu sunt doar un simplu om aflat în serviciu public.
N-aº prea crede. Am auzit cã vei ajunge ºeful poliþiei foarte curând.
ªi poate primarul Vienei.
Toate aceste chestiuni sunt la voinþa lui.
Sã sperãm cã el nu va dizolva Parlamentul înainte ca sã intri ºi tu acolo.
Prinþul are câteva idei progresiste,
dar acestea nu-l vor face sã fie un împãrat bun.
Se spune cã eºti foarte apropiat de el, aºa cã sunt sigur cã...
Uite ce...
Da, într-adevãr. Se spune cã sunt foarte apropiat de prinþ.
Dar indiferent ce ai auzit, domnule Eisenheim, eu sunt fiul unui mãcelar.
El este moºtenitorul imperiului. Cât de apropiaþi putem fi, a?
Înþelegi ce vreau sã spun?
Sã nu-þi imaginezi cã eºti în stare sã iei parte la jocul lor.
I-am servit pentru...mulþi, mulþi ani...
ªi îþi pot spune în mod sigur...
cã nu existã nici un truc pe care sã nu-l fi vãzut.
Nu meritã.
Oaspetele meu din aceastã searã...
nu este deloc un om de spectacol.
Ci este mai degrabã un vrãjitor, ce ºi-a vândut sufletul cãtre diavol,
în schimbul puterilor sale.
Sau cel puþin unii din prietenii mei ar crede asta.
Dar totul poate fi explicat.
Toate misterele pot fi pãtrunse.
Da, da...!
Acela este împãratul?
- Da, este tatãl dvs. - Nu cred cã a fost invitat.
Seamãnã destul de bine, dar nu prea are stil.
Mã tem cã nu sunt un pictor aºa de bun.
Aºa e. În acest desen nu apar urme de pensulã.
Vedeþi? E evident.
ªi pentru a obþine culorile...cred cã aþi folosit niºte substanþe chimice.
Ceva sub forma unui pulverizator.
Îmi daþi voie?
- Chiar trebuie? - Da.
Oo...lasã-l în pace sã-ºi facã spectacolul.
Vrei sã-l lãsãm sã treacã peste acest truc atât de evident?
Da, vreau.
El încearcã sã te pãcãleascã.
Încerc sã vã luminez. Care preocupare este cea mai nobilã?
Puteþi sã aprindeþi luminile, vã rog?
Pentru ca Înãlþimea Sa sã se poatã convinge.
Vedeþi acolo...
Foarte bine...Prima provocare.
De ce nu ne uimeºti...dacã poþi...
fãrã nimic...pregãtit?
Cum doriþi.
Sabia dvs. e foarte frumoasã.
Pot s-o vãd?
Pot...?
De unde îi vin aceste puteri?
Din oþel sau din destin?
Care are dreptate?
Toþi cunoaºtem istoria sabiei "Excalibur".
Lama lui Excalibur era fixatã în stâncã.
ªi aºa stãtea.
Mulþi cavaleri au încercat sã smulgã sabia din stâncã.
Doar regele Arthur a reuºit.
Demonstrând dreptul sãu de a conduce.
Cine poate lua aceastã sabie? Dvs. domnule?
Puteþi lua sabia?
- Nu mã surprinde. - Poate dvs., domnule.
Sã nu spuneþi cã suntem veri.
- Haide, cã poþi! - Da, poþi!
Mai tare, mai tare!
Se pare cã nu se poate.
Mulþumesc.
Haide! Cã de nu o poþi ridica, nu ai sã fii împãrat niciodatã.
Tatãl tãu ar conduce imperiul ºi la 100 de ani.
Sabia aparþine de drept proprietarului ei.
Ne-am distrat destul în aceastã searã.
Pentru o discuþie mai serioasã, vã rog acompaniaþi-mã la un pahar.
Închide-l.
- Ei bine, este foarte popular, Alteþã. - Sunt sigur cã vei gãsi o modalitate.
- Ce ai fãcut? - I-am dat ceea ce mi-a cerut.
Cine te-a pus sã faci o chestie atât de prosteascã?
Ducesã von Teschen, trebuie sã vii, draga mea.
Nu vrem sã-l facem pe prinþ sã aºtepte.
- Þi-a plãcut spectacolul? - A fost minunat.
Cine þi-a spus unde sã mã gãseºti?
Reprezentantul tãu artistic.
I-am spus cã dacã vrei sã mai faci reprezentanþii, ai nevoie de ajutorul meu.
Aaa...ai venit sã mã salvezi, aºa este?
- Bine, pot s-o fac ºi singur. - Termino!
Am venit pânã aici ca sã încerc sã te ajut.
De ce?
De ce te intereseazã ce s-ar putea întâmpla cu mine acum?
Tu eºti prietenul meu! Eu sunt prietena ta!
Ne-am cunoscut acum foarte mult timp.
- Nu mã cunoºti deloc. - Atunci de ce-mi vorbeºti?
De ce te mai oboseºti sã vorbeºti...?
L-ai pãstrat în tot acest timp.
Obiºnuiam sã stau ºi sã privesc fotografia ta...
Încercând sã ghicesc pe unde eºti...
Visam noaptea cum plec cu tine...
Apoi mã trezeam ºi realizam unde sunt.
În visele mele apãreai cu pãrul mai scurt ºi fãrã barbã.
Unde ai fost?
La ferma unchiului meu în Praga.
Ce exotic.
Am fost în Rusia, în Asia Micã,
apoi în Orient pentru mulþi ani.
- Atât de mult timp... - Îmi era scris sã mã întorc.
Mã tot...gândeam cã îl voi gãsi la urmãtorul pas...
- Ce? - Un mister adevãrat.
Am vãzut lucruri extraordinare,
dar singurul mister nedezlegat era de ce inima mea nu putea sã renunþe la tine.
Vrea sã merg cu el la Budapesta sãptãmâna viitoare ca sã anunþãm logodna.
El vrea ca ungurii sã-l susþinã.
Îl vor încorona ca rege.
Sunt sigur cã tatãl sãu va avea ceva de spus în privinþa asta.
- Plãnuieºte sã-l detroneze pe tatãl sãu. - Asta i-ar putea dãuna foarte mult.
ªi þie de asemenea.
N-ar trebui sã fii implicatã.
Sunt o parte a acestui plan.
Primeºte Ungaria numai dacã se aliazã cu familia mea.
- Pãrãseºte-l! - Nu e aºa uºor.
Anuleazã tot ºi vino cu mine.
Sau nu spune nimic ºi vom pleca pur ºi simplu.
Atât timp cât suntem în viaþã, ne va urmãri,
iar când ne va gãsi, ne va ucide.
Uitã-te la mine.
Chiar vrei sã fugim împreunã?
Da...Vreau.
Aici erai. Dupã cum am prevãzut, ne-au închis afacerea.
Acum eºti mulþumit?
Ai spus ce-ai avut de spus?
Nu conteazã cã ne-au anulat tot spectacolul.
Þi-ai luat o piatrã de pe inimã.
- Avem bani? - Poftim?
Mai avem bani economisiþi?
Da, avem ceva. Dar am fi putut avea mult mai mult.
Ne descurcãm ºi cu atât.
ªi celãlalt cont. Pe tot.
Mulþumesc.
Nu ai nici o îndoialã cã aceea era ducesa von Teschen?
Îþi jur pe viaþa mea.
- Ce era în geantã? - Nu ºtiu.
Se aflã în primul vagon.
Când se terminã, tu pleci cu ea, iar o sã vã urmez.
- A înþeles riscurile, domnule? - Pe deplin.
Dupã cum ºtiþi, uneori o urmãrim pe ducesã pentru protecþia dumneai.
Ieri a fost vãzutã în compania unui alt bãrbat.
- Care bãrbat? - Eisenheim Magicianul.
- Ce fãceau? - Ce vreþi sã spuneþi...
Se atingeau, se sãrutau, fãceau sex?
Nu, din câte am vãzut noi. Nu.
Totuºi avem motive sã credem cã parcã plãnuiau ceva.
E posibil sã plece împreunã?
- Nu sunt sigur de nimic, Alteþã. - Mulþumesc, inspectore.
Putem desigur sã strângem mai multe informaþii.
ªi-a petrecut amiaza cu tatãl sãu. E aºteptat sã vinã în curând.
Ce surprizã!
Credeam cã nu-þi place aici.
Crezi cã eºti foarte inteligentã?
ªi libertinã în ceea ce priveºte prieteniile, nu?
- Despre ce vorbeºti? - Despre prietenul tãu, magicianul.
ªtiu cã ai fost cu el.
E adevãrat.
Suntem prieteni din copilãrie.
Te culci cu toþi prietenii din copilãrie?
Nu merit sã mi se vorbeascã aºa.
Îþi vorbesc aºa cum vreau eu.
- Eºti beat. - Îmbãtrâneºti, nu-i aºa?
ªtii cã mama mea avea 16 ani când s-a cãsãtorit cu tatãl meu?
- Încerci sã mã umileºti? - Nu are de-a face cu tine.
Ba are de-a face cu mine!
Nu vei împãrþi patul cu mine dacã te-ai culcat cu dânsul!
Nu înþelegi.
Nu voi împãrþi patul cu tine niciodatã.
Nu voi veni la Budapesta cu tine...ºi nu voi face parte din planurile tale.
ªi n-am sã mã cãsãtoresc cu tine.
Presupun cã nu eºti atât de proastã încât sã încerci ceva...
Pentru cã dacã îmi strici planurile, n-o sã mai am nevoie de tine. Înþeles?
Mâine plecãm la Budapesta.
Te sfãtuiesc sã fii aici mâine devreme, gata de plecare,
ºi sã nu mã mai faci de râs.
Adio.
Cum adicã "adio"?
Întoarce-te aici!
Întoarce-te naibii!
Nu! Întoarce-te aici!
Te rog! Nu!
Nu, lasã aia.
Ducesã von Teschen!
Aici!!
Aici!
- Am crezut cã ai urcat în tren cu el. - Nu, domnule.
A plecat din Viena ºi noi am crezut cã se aflã cu el.
Cred cã a luat sfârºit conferinþa de la Budapesta.
- Cine sunteþi? - Sunt doctorul familiei.
- Sunteþi inspectorul-ºef? - Da, eu sunt.
- Înþelegeþi cã acum e problema poliþiei? - Sigur cã înþeleg.
Foarte bine.
- Aþi aflat cauza morþii? - A sângerat pânã la moarte...
Are o tãieturã la gât, în partea stângã.
Probabil un cuþit sau o spadã.
Pot sã mã uit?
Inspectore, nu sunt de acord cu aºa ceva ºi nici prinþul nu va fi.
Aici nu este circ.
Scuzele mele, desigur.
Mulþumesc, doctore.
Probabil cã a fost jefuitã...de þigani poate...
Au cãutat diamante sau cine ºtie ce...
Inspectore-ºef! Trebuie sã mai ºtiþi ceva.
Da, ce este?
Am gãsit piatra asta în materialul rochiei.
A fost vãzutã ultima datã, joi, cãlãrind spre terenul de vânãtoare, la 8:30...
De ce cãlãrea singurã?
- El a fãcut asta, ºtii bine. - Ce anume ºtiu eu?
- Prinþul! El a ucis-o ºi ºtii asta! - Nu, nu ºtiu asta.
- De fapt sunt sigur cã e la Budapesta. - A ucis-o înainte sã plece.
Mã tem cã faptele nu se potrivesc cu teoria dumneavoastrã.
- Îl pãrãsea. - Pentru cine? Pentru tine?
- Da. - Nu fi absurd, domnule Eisenheim.
A ucis-o pentru cã nu putea sã renunþe la dânsa.
- Ea îi ºtia secretul. - Ce secret?
- Întreabã-l pe inspector, el ºtie. - Înceteazã chiar acum!
- Sunteþi corupt în totalitate? - Nu, nu în totalitate. Nu!
De aceea te sfãtuiesc sã nu mai acuzi pe nimeni, mai ales pe Majestatea Sa.
Sau vei face chiar tu închisoare.
- Unde este paza de la poartã? - Au plecat toþi cu prinþul.
- Dar servitorii? - Au plecat.
- ªi el? - El se ocupã de cai.
Aici.
Proprietatea imperialã nu este în jurisdicþia noastrã.
Mulþumesc, nu ºtiam.
Ce faci?
Anchetez.
Asculþi de magicianul ãla, nu?
- De unde ºtii cã nu el e fãptaºul? - Nu, asta nu cred.
S-a întors prinþul.
Inspectore.
Ar trebui sã mergem.
Acum.
- Ce aþi descoperit? - Ultima datã a fost vãzutã cãlãrind aici.
Da, ºi dupã informaþiile dumnevoastrã credeþi cã s-a sinucis?
Nu, în mod sigur a fost ucisã.
- Aveþi vreun suspect? - E prea devreme, Majestate.
În cursul acelei sãptãmâni, l-am arestat pe fãptaº.
Am ºtiut cã asta nu-l va mulþumi pe Eisenheim.
Oamenii mei îl supravegheau constant.
A ieºit din starea de suferinþã ºi ºi-a înfiinþat un teatru.
E perfect.
ªi-a gãsit agentul ºi a început pregãtirile
pentru un nou gen de spectacol.
Cine e?
Numele meu este Franco.
De unde vii?
Vin de la Roma.
Tatãl meu e de-acolo.
Cum ai ajuns aici în seara asta?
Nu ºtiu.
Eºti viu?
Ce poþi sã ne spui despre lumea cealaltã?
- Cum e? - Da, spune-ne.
Trebuie sã ºtii anumite lucruri.
Secrete.
Nu par sã creadã cã a fost un truc.
Publicul lui Eisenheim a fost mereu unul entuziast...
Dar acum pare sã atragã tot mai mulþi.
E însetat de mai mult.
Domnule Adams, vã rog.
Cu spiritele invocate, Eisenheim ne-a demonstrat foarte clar
imortalitatea sufletelor.
Spiritismul s-a reafirmat în faþa materialismului ºtiinþific modern.
Vom ridica umanitatea la o nouã moralitate modernã.
"Este o miºcare revoluþionarã ºi ne vom schimba într-o republicã spiritualã."
Crezi cã Eisenheim e în spatele acestei miºcãri?
De ce sã mã deranjez pentru un magician?
A demonstrat cã e mai mult decât un magician, Înãlþimea Ta.
E un ºarlatan. Un escroc.
Pretinde cã are puteri supranaturale. Sã-l acuzãm de fraudã.
Întâi trebuie sã demonstrãm frauda ºi apoi sã-l acuzãm.
Atunci faceþi-o. Aflaþi-i trucul ºi arestaþi-l.
Asta e doar o demonstraþie inspectore, dar observaþi cum funcþioneazã.
Da, vãd, nu e rãu, nu e rãu.
- Trebuie sã-l spionãm pe Eisenheim. - N-o sã aflãm nimic.
- Am încercat deja. - Încearcã altceva!
- Ce s-a întâmplat aici? - Una din fantomele de la teatru.
- Unde? - Acolo. E un bãiat.
- Unde e chestia aia? - Acolo.
L-aþi vãzut?
- O nãlucã. - Am vãzut-o.
Unde îl duceþi?
Vreau sã ºtiu cum faci.
Întâi portocalul ºi acum asta.
Trebuie sã dezvãlui toate secretele profesionale poliþiei.
- Dacã nu, sunt obligat sã te arestez. - Sub ce acuzaþii?
Vom începe cu frauda.
- Mã scuzaþi, inspectore. - Ce e?
Cred cã ar trebui sã priviþi pe fereastrã.
- Cine sunt? - Sunt aici pentru el.
Nu credeam cã ai atâþia admiratori.
- Ce vor de la tine? - N-am nici cea mai vagã idee.
- Ce þi-au zis spionii? - Cã vrei sã subminezi monarhia.
De ce? Din cauza crimei comise de prinþul-moºtenitor?
Nu e un asasin. Adevãratul fãptaº e închis ºi declarat vinovat.
Aþi prins pe cine nu trebuia.
- N-aveþi de unde sã ºtiþi asta. - Nu, dar dumneavoastrã ºtiþi.
Eisenheim, te duci la închisoare dacã nu-mi spui cum faci!
- Daþi-i drumul! - Eliberaþi-l!
Pedeapsa va fi mai mare dacã mulþimea atacã aceastã clãdire.
Eisenheim! Eisenheim! Eisenheim! Eisenheim!
Ce faci?
Opreºte-te! Opreºte-te!
Ascultaþi-mã, vã rog!
Trebuie sã mã ascultaþi, vã rog!
Vã mulþumesc tuturor cã aþi venit.
Am discutat cu inspectorul-ºef.
ªi cred cã s-a produs o neînþelegere.
Vreau sã ºtiþi cã tot ce vedeþi în teatrul meu...
este o iluzie.
E un truc. Nu este real.
Nu-i pot aduce pe cei dragi din lumea cealaltã.
Nu pot primi mesaje de dincolo.
Îmi cer scuze dacã v-am creat speranþe false.
Intenþia mea a fost doar sã vã distrez.
Nimic altceva.
Vã mulþumesc pentru sprijin.
Dar trebuie sã vã întoarceþi acasã.
Vã rog, trebuie sã plecaþi!
Acum cã le-am explicat, nu mai poate fi vorba de fraudã.
Pot sã plec?
Te-a pãcãlit, asta e?
- Nu, Majestatea Ta. - Atunci de ce dai greº?
Credeam cã pot avea încredere în tine.
Credeam cã eºti un om pe care sã-l iau cu mine dupã încoronare.
- Mã înºel în privinþa ta? - Nu, nu vã înºelaþi, Alteþã. Nu.
Am nevoie de oameni care-ºi pot îndeplini sarcinile primite!
Sunt înconjurat numai de proºti.
Trebuie sã fac totul de unul singur.
Cazul ãsta nu e cu nimic diferit.
- Cum arãt? - Obiºnuit, Alteþã.
Foarte obiºnuit.
Cred cã o sã mã distreze chestia asta.
- Nu vã recunoaºte nimeni. - Bine.
Pãstraþi distanþa, nu vreau sã fiu vãzut de poliþie.
Cine eºti?
- Eºti ducesa von Teschen? - Da.
Ce-ai pãþit?
A fost ucisã.
Ai fost ucisã?
Cine a fãcut-o?
- L-au arestat pe fãptaº? - Spune-ne te rog, cine te-a ucis?
Cineva...din sala asta.
Spune-ne. Unde e?
A fost prinþul-moºtenitor?
A mai omorât o femeie în trecut.
Prinþul-moºtenitor nici mãcar nu se afã aici.
Inspectore, sunteþi sigur cã aþi prins pe cine trebuia?
- Sunt sigur, daþi-mi voie. - L-aþi anchetat pe prinþ...?
Dacã e adevãrat nu poate continua, trebuie judecat.
Sunt sigur cã magia nu este o dovadã. Cum vã numiþi?
- Ethencie von Methas. - În locul dumitale, aº fi atent ce spun.
Nici mãcar nu arãta ca Sofie.
Oamenii sunt proºti ºi el ºtie. Îi manipuleazã.
N-a fãcut mare lucru. El a adus o actriþã în faþa tuturor.
A lãsat publicul sã facã acuzaþiile. Desigur cã i-a plãtit.
- Trebuie sã-i suport pe oamenii ãºtia? - Mã tem cã nu avem destui oameni.
La urmãtoarul spectacol, îi vreau arestaþi pe toþi, unul câte unul...
pe Eisenheim ºi toatã trupa.
Vreau sã fie un exemplu.
Aºa trebuie fãcut...sã foloseºti forþa.
Ai fãcut o prostie azi noapte.
Nu...nu-l poþi distruge.
- Nu poþi submina monarhia. - ªtiu cã nu pot.
Atunci n-o mai invoca din nou!
Nu mai stârni întrebãrile alea!
Eisenheim, nu vreau sã te arestez.
Sunt un om cinic, Dumnezeu ºtie.
Dar, dacã numerele tale sunt reale, ºi chiar ºi eu admit cã ai un dar,
fie el ºi un truc, rãmâne la fel de impresionant...
Oricum, ai acest dar, deci nu mã obliga sã te închid.
Promite-mi cã n-ai s-o faci din nou!
Îþi promit cã îþi va plãcea urmãtorul spectacol.
- Ce vrei? - Nimic.
Atunci de ce vrei s-o aduci din nou înapoi?
Doar ca sã fiu cu ea.
Ca sã fii cu ea...
- E gata totul? - Da domnule, poate încerca sã scape.
Nu va scãpa, pãziþi fiecare uºã ºi fereastrã.
Da, domnule.
Îmi cer scuze pentru comportamentul meu de adineauri...
dar vreau sã mã revanºez cu o propunere.
Nu sunt sigur.
- O sã fac sã merite aºteptarea ta. - Am fost ocupat, n-am stat sã te aºtept.
Da, desigur.
Vreau sã te ocupi de chestiunile mele financiare...
ºi de bunurile mele.
De tot.
- Totul? - Da.
Inclusiv acest teatru ºi încasãrile din seara asta cu cele mai sincere mulþumiri.
Ce spui?
- Bine, am s-o fac. - Bine, bine.
Vrei sã te prezint în seara asta?
Nu, în seara asta doar bucurã-te de spectacol.
Mã scuzaþi inspectore, sunt agentul lui Eisenheim.
Da, îmi amintesc.
- Ce se întâmplã? Ce e cu atâta poliþie? - Precauþii domnule Fischer, precauþii.
- Vreþi sã-l arestaþi pe Eisenheim? - Asta depinde numai de el.
E ducesa von Teschen.
De ce ai fost ucisã?
- Vroiam sã-l pãrãsesc. - Pe cine?
- Pe prinþul-moºtenitor? - Pe cine?
Am încercat sã scap.
Purtam medalionul când am murit, dar acum nu-l mai am. S-a pierdut.
- Spune-ne te rog, cine te-a ucis? - A fost prinþul-moºtenitor?
Trebuie sã facem ceva.
Trãdãtorul!
În numele Maiestãþii sale imperiale ºi al oraºului Viena...
Mã aflu aici ca sã-l arestez pe Eduard Abramowitz,
cel cunoscut ca "Eisenheim Magicianul"!
Pentru tulburarea ordinii publice ºi pentru desfãºurarea de activitãþi
contra imperiului!
Nu!
Ce...?
Cãutaþi-l!
- Unde e? - Era chiar acolo!
- Cum se face acest truc? - Nici un truc!
- Cum se face!? - Nu ºtiu, de unde sã ºtiu?
Portocalul
Mi-am trimis omul sã ducã spada la sediul poliþiei.
Oamenii mei vor afla dacã piatra gãsitã în rochia ducesei von Teschen
provine de la spadã. N-am nicio îndoialã cã aºa va fi.
Apoi am venit aici ºi m-aþi întrebat de ce am întârziat.
- Ai furat ceva din domeniul imperial. - Avea legãturã cu crima.
Chiar dacã ar fi adevãrat, aici nu e jurisdicþia ta.
Aºa e. Poþi sã faceþi ce vreþi aici, fãrã sã existe consecinþe.
Nimeni nu vã poate pedepsi... cu excepþia unui singur om.
- Cine ? - Împãratul...
Nu cred cã va da Coroana unui ucigaº, nu-i aºa?
- Nu te va crede niciodatã. - Poate cã nu.
Dar am scris o scrisoare personalului sãu.
Le-am spus totul.
Inclusiv despre planul dvs.de a-l detrona pe Împãrat.
Asta sigur le va atrage atenþia.
- Nu veþi lua tronul cu ajutorul meu. - Nu vrei sã fii ºeful poliþiei?
Nu vrei sã devii un baron? Un aristocrat?
Mã tem cã în acest moment nici nu intrã în discuþie.
Prostule, te pãcãleºte. Te manipuleazã.
El a furat piatra ºi a plasat-o acolo.
- Sunteþi beat. - E doar un truc.
Nu e real.
Poate iluziile sale au ºi o sãmânþã de adevãr.
- Vreau sã anulezi totul. - Sau ce?
Te împuºc, sau te împuºc indiferent de altceva.
Atunci, i-ai ucis pe inspectorul-ºef ºi pe ducesã.
Nu cred domnule. Te-ai sinucis pentru cã nu þi-ai îndeplinit misiunea.
Ofiþerii Generalului, bãnuiesc.
Cred cã au primit scrisoarea mea.
- Ce vrei? - Nu vreau nimic.
Prietene, asta ai sã ºi primeºti.
Domnilor.
Este evident tot ce se întâmplã.
Eºti un incompetent total.
Nimeni nu a observat, nimeni nu ºtie.
Eu propun sã-þi eliberezi biroul, dacã ai de gând sã mã trãdezi.
Aceastã þarã se duce de râpã!
Sunt mii de voci care strigã ºi nimic nu poate fi fãcut! Nimic!
Am fãcut tot posibilul.
Prea mult!
Prea mult...
Deschideþi în numele regelui!
Majestatea Ta, deschideþi.
Deschideþi uºa.
În numele tatãlui dumneavoastrã, insist sã deschideþi uºa.
Trebuie sã deschideþi uºa.
Proºtilor.
Vã rog, Alteþã!
Nu suport.
N-am sã suport.
Deschideþi uºa. Doborâþi-o!
- Ce s-a întâmplat? - Prinþul s-a sinucis.
- Sunteþi inspectorul-ºef Uhl? - Eram odatã.
Portocalul
Tu! Cine þi-a dat asta?
Domnul Eisenheim!
Ce!?
Toatã lumea în vagoane!
Biletul dvs., domnule.
Toatã lumea în vagoane!
Când se va termina totul, tu pleci cu ea iar eu vã voi urma.
- A înþeles riscurile? - Pe deplin.
Crezi cã Eisenheim e în spatele a tot ce se întâmplã?
Atunci ce înseamnã faptul de "a muri"?
- Ce vrei? - Sã fiu cu ea.
Cu ea...
Inspectore-ºef, trebuie sã mai ºtiþi ceva.
Spada dumnevoastrã e foarte frumoasã. Pot sã o vãd?
Eºti beat...
Eºti beat!
E un ºarlatan. Un escroc. A înscenat totul.
Portocalul
Tot ce aþi vãzut este o iluzie, nu este real.
King Systems
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro