HOHTO
HAASTATTELU
Minulla on tapaaminen herra Ullmanin kanssa. Nimeni on Jack Torrance.
Hänen toimistonsa ovi on ensimmäinen vasemmalla.
Kiitoksia.
Herra Ullman? Olen Jack Torrance.
Peremmälle vain, Jack.
- Oikein hauska tavata. - Hauska tavata, herra Ullman.
- Tässä on sihteerini, Susie. - Susie. Hyvää päivää.
- Oliko ongelmia löytää perille? - Ei lainkaan.
- Matkaan meni kolme ja puoli tuntia. - Oikein nopeasti siis.
Istu alas, Jack. Ole kuin kotonasi. Maistuisiko kupillinen kahvia?
Jos tekin otatte, niin mikä ettei. Kiitos vain.
Susie? Ja pyytäisitkö Bill Watsonia liittymään seuraamme.
Hoidan asian.
- Äiti? - Niin?
Haluatko oikeasti asua siellä hotellissa koko talven?
Haluan toki. Siitä tulee tosi kivaa.
Niin kai sitten.
Muutenkaan täällä ei ole oikein ketään leikkikavereita.
Niinpä. Kavereiden saamiseen menee aina jonkin aikaa.
Niin se varmaan on.
Entäs Tony? Hän varmaankin odottaa innolla hotellia.
Enkä odota, rouva Torrance.
Älä viitsi, Tony. Älä ole hupsu.
En tahdo mennä sinne, rouva Torrance.
Minkä vuoksi et tahdo mennä?
En vain tahdo.
No, odotetaanpas vain.
Meillä kaikilla on varmasti oikein hauskaa.
Bill, halusin sinun tapaavan Jack Torrancen.
- Miten menee, Bill? - Mukava tavata teidät.
Istu alas, Bill. Liity mukaan.
Jack huolehtii Overlook-hotellista talven ajan.
Toivoisin sinun esittelevän hänelle paikkoja kunhan olemme valmiita.
- Selvä. - Jack on opettaja.
Entinen opettaja.
Millaisissa työtehtävissä toimit nykyään?
Olen kirjailija. Opettaminen on ollutkin lähinnä keino turvata toimeentulo.
Tämä taitaa sitten olla aikamoinen muutos sinulle.
Etsinkin muutosta.
Väkemme Denverissä suosittelivat Jackia innostuneina, ja kerrankin -
yhdyn heidän mielipiteeseensä.
Mihin minä jäinkään...
Olin sanomassa, että -
olemme avoinna toukokuun 15. päivästä lokakuun 30. päivään.
Sitten suljemme täysin seuraavaan toukokuuhun saakka.
Sopiiko kysyä, minkä vuoksi te teette niin?
Luulisin, että hiihtäminen täällä olisi fantastista.
Sitähän se kyllä olisi. Ongelmana ovat valtavat kulut, -
jotka Sidewinderin tien auraaminen synnyttäisi.
Se on 40 kilometrin tienpätkä. Siihen sataa lunta kuutisen metriä talvessa.
Ei vain ole taloudellisesti mahdollista kustantaa sen kunnossapitoa.
Kun paikka rakennettiin vuonna 1907, -
kiinnostus talviurheilua kohtaan oli kovin vähäistä.
Tämä sijainti valittiin paikan syrjäisyyden ja kauneuden vuoksi.
Sitä täällä kyllä riittää.
Nimenomaan.
Kerrottiinko sinulle Denverissä tarkemmin työn yksityiskohdista?
Vain pääpiirteittäin.
Talvet voivat olla äärimmäisen koettelevia.
Perusajatus on estää hintavien vaurioiden ja toimivuusongelmien syntyminen.
Tämä sisältää lähinnä lämmityskattilan käyttöä, -
hotellin eri osien lämmittämistä päivittäin kiertävin vuoroin, -
mahdollisten vaurioiden korjaamista ja huoltoa, jotta kaikki pysyy toiminnassa.
Sehän kuulostaa hyvältä.
Ruumiillisesti se ei ole kovinkaan vaativaa työtä.
Ainoa asia, joka voi muodostua hieman hankalaksi talven mittaan on -
suunnaton eristäytyneisyyden tunne.
Se sattuu olemaan asia, jota olen etsinytkin.
Olen hahmottelemassa uutta kirjoitusprojektia.
Viiden kuukauden rauha on juuri etsimäni asia.
Se on mainiota, Jack.
Koska joillekin ihmisille -
yksinäisyys ja eristäytyneisyys voivat -
jo itsessään muodostua ongelmaksi.
Eivät minulle.
Entä vaimosi ja poikasi? Mitä luulet heidän pitävän asiasta?
- He rakastavat sitä. - Hienoa.
Ennen kuin päästän sinut Billin mukaan, -
olisi vielä yksi asia, josta olisi ehkä hyvä puhua.
En halua kuulostaa ylidramaattiselta, mutta tämä asia on saanut -
muutaman ihmisen harkitsemaan uudestaan työn ottamista.
Herätitte kiinnostukseni.
He eivät varmaankaan kertoneet sinulle Denverissä -
tragediasta, joka täällä tapahtui talvella 1970?
Eivätpä tainneet kertoa.
Edeltäjäni tässä työssä palkkasi miehen nimeltä Charles Grady talonmieheksi.
Hän saapui tänne vaimonsa ja kahden, noin 8- ja 10-vuotiaan tyttärensä kanssa.
Hänellä oli hyvät työtodistukset ja hyvät suositukset.
Ja minulle on kerrottu hänen vaikuttaneen -
täysin normaalilta ihmiseltä.
Mutta jossain vaiheessa talven kuluessa -
hän on mitä ilmeisemmin jotenkin romahtanut henkisesti.
Hän muuttui murhanhimoiseksi ja -
surmasi perheensä kirveellä.
Asetti heidät siistiin pinoon erääseen länsisiiven huoneeseen ja sitten hän -
työnsi molemmat haulikon piiput suuhunsa.
Poliisin mielestä kyseessä oli se, mitä ikäihmiset kutsuvat mökkihöperyydeksi.
Eräänlainen klaustrofobinen reaktio, joka voi tapahtua, kun ihmiset ovat -
eristyksissä pitkiä ajanjaksoja.
Onhan tuo melkoinen tarina.
Onhan se.
Minun on vieläkin hankala uskoa, että se tosiaan tapahtui täällä.
Mutta se tapahtui.
Osaat kenties arvostaa sitä, miksi kerroin tuon tarinan.
Takuulla osaan.
Käsitän myöskin hyvin, miksi väkenne Denverissä -
jätti sen teidän kerrottavaksenne.
Luonnollisestikin jotkut ihmiset kokevat vastenmieliseksi ajatuksen -
asua paikassa, jossa jotain tuollaista on tapahtunut.
Voitte olla varma, herra Ullman, että niin ei käy minulle.
Ja mitä vaimooni tulee, -
tiedän hänen olevan täysin ihastuksissaan, kun kerron tuon hänelle.
Hän on vannoutunut kummitustarinoiden -
ja kauhuelokuvien suurkuluttaja.
Tony, luuletko isän saavan sen työpaikan?
On saanut jo.
Hän soittaa Wendylle aivan pian kertoakseen.
- Hei, kulta. - Hei, rakas. Miten menee?
Hienosti. Olen hotellilla ja tässä on vielä paljon tekemistä.
En taida ehtiä kotiin ennen yhdeksää tai kymmentä.
- Taisit saada työpaikan. - Aivan. Tämä on kaunis paikka.
Sinä ja Danny rakastutte tähän.
Tony, mikset tahdo mennä hotellille?
En minä tiedä.
Tiedät kyllä. Kertoisit nyt.
En tahdo.
- Olisit kiltti. - En.
Tony, kerro nyt.
Älä liikuta silmiäsi, niin näen paremmin.
Oikein hyvä. Nyt toisen vuoro.
Hyvä poika.
Danny. Kun harjasit hampaitasi, -
muistatko haistaneesi mitään kummallista, -
näitkö kirkkaita välkkyviä valoja tai mitään muuta erikoista?
En.
Muistatko, kun harjasit hampaitasi?
Muistan.
Mikä on seuraava asia, jonka muistat hampaiden harjauksen jälkeen?
Äiti sanoi: "Herää. Herää, Danny, herää."
No, Danny, -
muistatko, mitä teit -
juuri ennen kuin aloit harjata hampaitasi?
Puhuin Tonylle.
Onko Tony joku eläimistäsi?
Ei. Hän on pieni poika, joka asuu suussani.
Tony on hänen mielikuvituskaverinsa.
Jos avaisit suusi nyt, voisinko minä nähdä Tonyn?
- Et. - Miksi en?
Koska hän piiloutuu.
Minne hän menee?
Minun vatsaani.
Käskeekö Tony koskaan sinua tekemään asioita?
- En tahdo puhua Tonysta enää. - Hyvä on.
Se sopii.
Siinä kaikki, Danny.
Pyydän, että tekisit minulle palveluksen, -
ja pysyisit kiltisti sängyssä lopun päivää. Sopiihan?
- Onko aivan pakko? - On. Haluan sitä todella.
Menemme toiseen huoneeseen pariksi minuutiksi juttelemaan.
- Tulen takaisin katsomaan sinua. - Hyvä on.
Näkemiin.
- Menemmekö olohuoneeseen? - Sopii.
- Olkaa hyvä. - Kiitos.
Rouva Torrance, en usko, että teillä on mitään syytä huoleen.
Olen aika varma, että Dannyssä ei ole mitään fyysisesti vialla.
Niinkö?
Hän näyttääkin voivan jo täysin hyvin. Mutta olisittepa nähneet hänet.
Tiedän kyllä. Lapset saattavat pelästyttää puoli kuoliaaksi.
Mutta uskokaa minua, tällaiset kohtaukset eivät ole lainkaan harvinaisia.
Ja ne näyttävät paljon pahemmilta kuin ovat.
Mutta mikä häntä oikein vaivasi?
Useimmissa tapauksissa näitä kohtauksia lapsilla ei osata selittää.
Tunnepuolen tekijät synnyttävät kohtauksia ja ne uusiutuvat vain harvoin.
Ne ovat samankaltaisia kuin itsehypnoositilat.
Eräänlainen itseaiheutettu transsitila.
Jos tila uusiutuu, mitä epäilen, -
voimme aina harkita tiettyjen kokeiden tekemistä.
- Ei kiitos. - Olette varmaankin oikeassa.
Oletteko asuneet Boulderissa kauankin, rouva Torrance?
Vain kolmisen kuukautta. Olemme Vermontista. Mieheni oli siellä opettajana.
- Ilmestyikö Dannyn mielikuvitusystävä... - Tony.
Sattuiko Tonyn ensi-ilmestyminen yhtäaikaisesti tänne muuttonne kanssa?
Ei. Katsotaanpa.
Muistaakseni Danny alkoi puhua Tonylle silloin, -
kun laitoimme hänet leikkikouluun.
Sopeutuiko hän hyvin kouluun?
Ei. Hän ei pitänyt siitä juurikaan aluksi.
Sitten hänelle sattui tapaturma, joten pidimme hänet sieltä poissa hetken.
Silloin taisin huomata ensimmäisen kerran hänen puhuvan Tonylle.
Minkälainen onnettomuus hänelle tapahtui?
Hänen olkapäänsä meni sijoiltaan.
Kuinka hän sen onnistui saamaan aikaan?
Se vain tapahtui. Puhdas onnettomuus.
Aviomieheni oli juopotellut, -
ja hän palasi kotiin kolme tuntia myöhässä.
Joten hän ei ollut parhaimmalla mahdollisella tuulella tuona iltana.
Danny oli levitellyt hänen työpapereitaan ympäri huonetta, -
ja mieheni tarttui hänen käsivarteensa ja veti hänet eroon papereista.
Juuri samalla tavalla kuin lapselle tehdään satoja kertoja, -
puistossa tai kadulla.
Mutta tällä nimenomaisella kerralla -
mieheni käytti vain liikaa voimaa ja hän loukkasi Dannyn käsivartta.
Kuitenkin, jotain hyvääkin siitä kaikesta seurasi, sillä mieheni sanoi:
"Wendy, en aio enää ottaa tippaakaan, ja jos otan, voit jättää minut."
Eikä hän ottanut. Hän ei ole juonut lainkaan alkoholia viiteen kuukauteen.
SULKEMISPÄIVÄ
Meidän täytyy tosiaan olla korkealla. Ilma tuntuu niin erilaiselta.
- Isä? - Niin?
Minulla on nälkä.
Sinun olisi pitänyt syödä aamupalasi.
Saat jotain murkinaa kunhan pääsemme hotellille.
Hyvä on, äiti.
Eikö Donnerin ryhmä jäänytkin täällä päin lumen saartamaksi?
Se taisi olla enemmän lännessä päin, Sierra Nevada -vuoristossa.
Mikä se Donnerin ryhmä oli?
He olivat ryhmä uudisasukkaita aikoina, jolloin liikuttiin vankkureilla.
He jäivät lumen saartamiksi eräänä talvena vuoristossa.
Heidän oli turvauduttava kannibalismiin säilyäkseen hengissä.
Tarkoitatko, että he söivät toisiaan?
Heidän oli pakko, jotta selviytyisivät.
- Jack. - Ei se mitään, äiti.
Tiedän kaiken kannibalismista. Näin siitä televisiossa.
Huomaatko, kaikki on hyvin.
Hän näki siitä televisiossa.
- Mihin aikaan kone lähtee? - 18:30.
Ehdimme vielä hyvin käydä kaiken läpi.
- Näkemiin, herra Ullman. - Näkemiin.
Hyvää huomenta, Jack. Toivottavasti et joutunut odottamaan kauan.
Kaikki hyvin. Ehdimme sopivasti haukata hieman välipalaa.
Hyvä, että ehditte ennen kuin keittiö suljetaan.
Onko perheesi tutustumassa paikkoihin?
Ei. Poikani löysi pelihuoneen.
- Onko laukkunne tuotu sisään? - Siinähän ne.
Saadaksemme kaiken käytyä läpi -
ehdotan, että katsastamme pikaisesti huoneistonne ja sitten aloitamme.
Bill, huolehtisitko, että Torrancejen tavarat viedään heidän huoneistoonsa.
- Jospa ensin noudan perheeni. - Aivan.
Tämä on Colorado-salimme.
Onpa se kaunis.
Voi luoja!
Tämä paikka on fantastinen, vai mitä, kulta?
- On todellakin. - En ole aiemmin nähnyt mitään tällaista.
- Ovatko nämä intiaaniteokset aitoja? - Kyllä. Ne pohjautuvat -
pääosin navajojen ja apassien luonnoksiin.
Ne ovat todella upeita.
Itse asiassa tämä taitaa olla komein koskaan näkemäni hotelli.
Tällä paikalla on ollut arvostettu menneisyys.
Kulta-aikoinaan tämä oli rentotumispaikka seurapiirien eliitille, -
jopa ennen kuin mistään seurapiireistä edes tiedettiinkään.
Neljä presidenttiämme on vieraillut täällä.
- Valtavasti elokuvatähtiä. - Kuninkaallisiakin?
Kaikki merkittävät henkilöt.
Täällä asuu hotellin henkilökunta.
Mitään muita makuuhuoneita ei lämmitetä talven aikana.
- Näkemiin, herra Ullman. - Näkemiin, tytöt.
Ja tässä onkin huoneistonne.
Olohuone, makuuhuone, kylpyhuone -
ja pieni huone pojallenne.
- Ihanteellinen lapselle. - Aivan.
Täällä on kaikki, mitä tarvitsee.
Helppohoitoinen.
- Viihtyisä. - Aivan. Viihtyisä perheelle.
Ja jos tekee mieli jaloitella, on loput hotellista käytettävissä.
Tämä on hyvin -
- kodikas. - On.
Tämä on kuuluisa pensaslabyrinttimme.
Se on varsin suosittu. Seinät ovat neljä metriä korkeat.
Ja pensaisto on yhtä vanha kuin itse hotellikin.
Hauska paikka, mutta en kyllä menisi sinne -
ellei minulla olisi tuntia aikaa ulospääsyn etsimiseen.
Milloin Overlook rakennettiin?
Rakennustyöt alkoivat vuonna 1907.
Ne päättyivät vuonna 1909.
Tämän paikan on sanottu olleen intiaanien hautausmaa.
Heidän piti jopa karkottaa muutama intiaani paikalta rakennustöiden aikaan.
Tuossa on lumikissamme.
- Osaatte molemmat ajaa autolla? - Kyllä.
Mainiota, sillä periaatteessa lumikissa on hyvin samanlainen kuin auto.
Opitte nopeasti, kuinka se toimii.
Itse asiassa palkkasimme chicagolaisen sisustajan -
viime vuonna entistämään tämän osan hotellista.
Hän kyllä teki kaunista jälkeä.
Vaaleanpunainen ja kulta ovat lempivärejäni.
Tässä on kultajuhlasalimme.
- Johan on. - Tänne mahtuu helposti 300 ihmistä.
Täällä meilläkin voisi olla todella hienot pirskeet, vai mitä?
Pelkäänpä, että saisitte juhlia kuivin suin, ellette sitten tuoneet omia juomianne.
Poistamme kaikki viinakset kaapeista sulkiessamme.
Siten säästämme vakuutusmaksuissa, joita muuten joutuisimme maksamaan.
- Olemme raittiita. - Sepäs sattui mainiosti.
Dick, tulisitko tänne tervehtimään herra ja rouva Torrancea.
Tässä Dick Hallorann, meidän pääkokkimme.
Herra Hallorann, olen Jack. Tässä on vaimoni, Winifred.
- Hauska tutustua. - Torrancet huolehtivat hotellista talven.
Sepä hienoa. Miltä hotellimme on vaikuttanut näin ensi alkuun?
Sehän on aivan mahtava.
Hei, Danny!
- Löysin hänet ulkoa etsimästä teitä. - Dan, kyllästyitkö -
- pommittamaan universumia? - Kyllästyin.
- Tulehan tänne. - Kiitos, Susie.
Dick, nyt voisi olla sopiva aika esitellä rouva Torrancelle keittiömme.
Minä jatkan sillä välin Jackin kanssa.
Mielihyvin. Tätä tietä, rouva Torrance.
- Hienoa. Nähdään myöhemmin. - Näkemiin, kultaseni.
Rouva Torrance, aviomiehenne esitteli teidät Winifredinä.
Oletteko siis Winnie vai Freddie?
Olen Wendy.
Wendy. Kuinka mukavaa. Se onkin kaunein niistä.
- Tässä on siis keittiönne? - Tässähän se.
Mitäs pidät, Danny? Onko tämä tarpeeksi iso sinulle?
Tämä on suurin paikka ikinä.
Tämä paikkahan on kuin suunnaton sokkelo.
Täytyy varmaan ripotella leivänmuruja merkiksi aina, kun tänne tulee.
Turha siitä on huolestua, rouva Torrance.
Onhan tämä iso, mutta silti vain keittiö.
Suurimpaan osaan tavaroista teidän ei tarvitse koskeakaan.
Enpä minä tietäisi, mitä niillä tekisinkään.
Se on ainakin varmaa, että ruoasta ei tule pulaa.
Voisitte syödä täällä vuoden ajan joka päivänä erilaisen aterian.
Tässä on kylmiömme.
Täällä säilytämme kaikki lihamme.
Täällä on 15 grillikylkeä, 30 säkkiä hampurilaisia, -
12 kalkkunaa, noin 40 kanaa, -
50 ulkofileepihviä, kaksi tusinaa possupaistia ja 20 lampaanjalkaa.
- Pidätkö lampaasta, Doc? - En.
- Mikä sitten on lempiruokasi? - Ranskanperunat ja ketsuppi.
Eiköhän sekin onnistu, Doc. Lähdetään. Katsokaa, mihin astutte.
Herra Hallorann, -
- kuinka tiesitte, että sanomme häntä Dociksi? - Anteeksi kuinka?
- Kutsuitte Dannyä Dociksi kahdesti. - Kutsuinko?
Kutsumme häntä joskus siksi Väiski Vemmelsääri -piirrettyjen mukaan.
- Kuinka te sen tiesitte? - Kuulin varmaan teidän tekevän niin.
Ehkäpä, mutten muista käyttäneeni sitä nimeä seurassanne.
Hänhän näyttääkin Docilta. Miten menee, Doc?
Tämä on varastohuone.
Täällä säilytämme kaikkia kuiva- ja säilyketavaroita.
Meillä on purkitettuja hedelmiä ja vihanneksia, -
purkitettua kalaa ja lihaa. Kuumia ja kylmiä muroja: Post Toasties, -
Corn Flakes, Sugar Puffs, Rice Krispies, kaurahiutaleita, -
Wheatenaa ja Cream of Wheatia. Täällä on tusina kannua mustaa melassia.
Meillä on 60 laatikollista kuivamaitoa, 30 säkillistä sokeria...
Maistuisiko jäätelö, Doc?
Sociableseja, kaalikääryleitä ja kaikkea muuta.
Meillä on myös kuivattuja persikoita, aprikooseja, -
rusinoita ja luumuja. Rouva Torrance, -
säntillisyys tekee onnelliseksi.
- Hei. Kuinka teillä menee? - Hyvin.
Voisimmeko ottaa rouvan mukaamme kellariin?
- Siellä ei mene kauan. - Toki.
Aioin juuri puhua jäätelöstä. Pidätkö siitä, Doc?
- Pidän. - Niin arvelinkin.
- Haittaako, jos annan hänelle jäätelöä? - Ei lainkaan.
- Hyvä. - Olehan ihmisiksi, Doc.
- Mistä jäätelöstä pidät? - Suklaasta.
Sitä sitten. Tulehan, poika.
- Onpa täällä tänään vilkasta. - Vieraat ja osa työntekijöistä lähti eilen, -
mutta viimeinen päivä on aina vilkas, kun kaikki haluavat pois aikaisin.
Iltaviideltä paikka tuntuu olleen tyhjillään iäti.
- Eli aivan kuin aavelaivassa. - Kyllä.
Tiedätkö, kuinka tiesin nimesi olevan Doc?
Tiedäthän, mistä puhun?
Muistan, kun olin pikkupoika.
Saatoin keskustella isoäitini kanssa -
suut täysin supussa.
Hän kutsui sitä hohtamiseksi.
Pitkään luulin, että vain meissä kahdessa oli hohtoa.
Ihan kuin sinäkin varmaan luulit olevasi ainoa.
On myös muita, mutta useimmat heistä eivät tiedä tai usko sitä.
Kauanko olet pystynyt siihen?
Mikset halua puhua siitä?
En saa puhua siitä.
Kuka niin sanoo?
Tony.
Kuka hän on?
Tony on pikkupoika, joka asuu suussani.
Tonyko kertoo sinulle asioita?
Kyllä.
Kuinka hän kertoo sinulle asioita?
Tuntuu kuin nukahtaisin ja hän näyttää minulle asioita, -
mutta herätessäni en muista kaikkea.
Tietävätkö vanhempasi Tonysta?
Tietävät.
Tietävätkö he, että hän kertoo sinulle asioita?
Ei. Tony kielsi minua kertomasta heille koskaan.
Onko Tony kertonut mitään tästä paikasta?
Overlook-hotellista.
En tiedä.
Ajattele kovasti, Doc. Ajattele.
Ehkä hän näytti minulle jotain.
Yritä miettiä, mitä se oli.
Herra Hallorann, pelkäättekö te tätä paikkaa?
En. En pelkää mitään täällä.
Jotkin paikat ovat vain kuin ihmiset.
Toiset hohtavat ja toiset eivät.
Overlook-hotellillakin voisi sanoa olevan jotain hohdon tapaista.
Onko täällä jotain pahaa?
Tuota...
Doc, kun jotain tapahtuu, -
se voi jättää itsestään jäljen.
Esimerkiksi, kun joku polttaa paahtoleivän.
Ehkä erilaiset tapahtumat jättävät erilaisia jälkiä.
Sellaisia, joita kaikki eivät huomaa.
Sellaisia, jotka hohtavat ihmiset huomaavat.
Aivan kuten jotkut näkevät tulevia tapahtumia, -
joskus he näkevät myös menneitä tapahtumia.
Luulenpa, että tässä hotellissa -
on tapahtunut kaikenlaista vuosien saatossa.
Eikä kaikki ole ollut hyvää.
Entä huone 237?
Huone 237?
Pelkäätte sitä huonetta.
En pelkää.
Herra Hallorann, mitä siinä huoneessa on?
Ei mitään. Huoneessa 237 ei ole mitään.
Eikä sinulla muutenkaan ole sinne mitään asiaa.
Joten pysy poissa sieltä. Ymmärrätkö? Pysy poissa!
KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Huomenta, kulta.
Aamiaisesi on valmis.
- Mitä kello on? - Noin puoli kaksitoista.
Puoli kaksitoista? Jeesus.
Olemme varmaan valvoneet liian myöhään.
Tiedän sen.
Paistoin munat vain toiselta puolelta, niin kuin haluat.
Mukavaa.
Ulkona on todella kaunista.
Menisimmekö kävelylle, kun olet syönyt aamiaisesi?
Minun pitäisi ensin yrittää kirjoittaa vähän.
Onko sinulla vielä ideoita?
Paljonkin. Ei vain mitään hyviä.
Kyllä sinä jotain keksit. Sinun pitää vain opetella kirjoittamaan joka päivä.
Siinähän se.
- Täällä on todella ihanaa. - Minä todella rakastan tätä.
En ole koskaan ollut näin onnellinen missään.
Uskomatonta, kuinka nopeasti sitä tottuu näin suureen paikkaan.
Kun tulimme tänne, ajattelin, että tämä on pelottava paikka.
Rakastuin tähän heti.
Kun tulin tänne haastatteluun, -
tuntui kuin olisin ollut täällä ennenkin.
Kaikista tuntuu siltä joskus, mutta se oli jo naurettavaa.
Ihan kuin olisin tiennyt, mitä seuraavan nurkan takana olisi.
Häviäjän pitää pitää Amerikka puhtaana. Sopiiko?
- Selvä. - Sinä häviät.
Saan sinut kiinni. Parasta juosta nopeasti!
Varo! Olen jo lähellä.
Häviäjän pitää pitää Amerikka puhtaana.
- Pidät Amerikan puhtaana. - Danny, sinä voitit.
Kävellään loppumatka.
Anna kätesi.
- Eikö olekin kaunista? - On.
Umpikuja.
Onnistuimme. Onpa kaunista.
Niin sievää.
En osannut kuvitella tätä näin suureksi.
TIISTAI
Rutherford oli kärsimässä elinkautista vuoden 1968 ampumatapauksesta.
Kadonneen aspenilais- naisen etsinnät jatkuvat.
24-vuotias Susan Robertson on ollut kadoksissa 10 päivää.
Hän katosi ollessaan metsästysmatkalla miehensä kanssa.
Etsinnät on ehkä lopetettava, jos huomiseksi luvattu lumimyrsky nousee.
Tänään on Denverissä kaunis päivä. Vaikea uskoa, että myrsky lähestyy.
Haluaisin mennä ulos loikoilemaan aurinkoon.
Pohjoisessa ja lännessä sataa kuitenkin lunta ja on kylmää.
Myrsky lähestyy Coloradoa parastaikaa. Uskomatonta.
Hei, kulta.
Miten sujuu?
Hyvin.
Saitko kirjoitettua paljonkin tänään?
Sain.
Säätiedotuksessa lupailtiin illaksi lumisadetta.
Mitä haluat minun tekevän asialle?
Älä viitsi, kulta.
Älä viitsi murjottaa.
En minä murjotakaan.
Haluan vain viimeistellä työni.
Selvä, ymmärrän.
Palaan myöhemmin parin leivän kanssa.
Kenties sitten annat minun lukea jotain.
Wendy, annahan kun selitän jotain.
Kun tulet keskeyttämään, keskittymiseni kärsii.
Kun keskittymiseni kärsii, kestää kauan ennen kuin voin jatkaa siitä, mihin jäin.
Ymmärrätkö?
- Kyllä. - Hyvä.
Sovimme uuden säännön: kun olen täällä -
ja kuulet minun kirjoittavan...
Tai mitä vittua tahansa kuuletkaan minun tekevän, -
ollessani täällä olen työskentelemässä. Se tarkoittaa, ettet tule tänne.
Onnistuisikohan se sinulta?
- Kyllä. - Hyvä.
Mitä jos siis aloittaisit painumalla vittuun?
Selvä.
TORSTAI
Sinä senkin...
Tiedän, että sinulta löytyy lisää.
Ohi!
- Minulla ei ole enää! - Älä huijaa.
LAUANTAI
Arvasin.
KDK12 kutsuu KDK1:tä.
KDK1 tässä. Kuulemme teitä. Loppu.
Wendy Torrance tässä Overlook-hotellista.
Miten te pärjäilette siellä? Loppu.
Oikein hyvin, mutta puhelimet eivät voi aivan yhtä hyvin.
Ovatko linjat mahdollisesti poikki? Loppu.
Kyllä, linjoja on melkoisesti poikki myrskyn takia. Loppu.
Korjataankohan niitä mahdollisesti piakkoin? Loppu.
Enpä tohtisi sanoa, mutta usein ne ovat talvet poikki kevääseen saakka. Loppu.
Jestas, tämäpä taitaa olla melkoinen myrsky. Loppu.
Kyllä, pahimpia, mitä on vuosiin nähty.
Voisimmeko auttaa jossain muussa, rouva Torrance?
Tuskinpa. Loppu.
Jos ongelmia ilmenee, niin sen kun soitatte.
Ja rouva Torrance, voisi olla hyvä, jos jättäisitte radion päälle. Loppu.
Hyvä on, teemme niin. Oli oikein mukava jutella.
Näkemiin. Loppu.
Hei, Danny.
Tule leikkimään kanssamme.
Tule leikkimään kanssamme, Danny.
Ikuisesti, -
ja ikuisesti -
ja ainiaan.
Tony, minua pelottaa.
Muista, mitä herra Hallorann sanoi.
Ne ovat kuin kirjan kuvia, Danny.
Ne eivät ole totta.
MAANANTAI
- Ota nyt edes hiukan rahaa. - Ei sillä niin väliä.
- Miten voin sitten korvata tämän? - Ei se mitään. Ihan totta.
Taidanpa ottaa hiukan kahvia. Kelpaisiko sinulle?
- Toki. - Loistavaa. Istu alas.
Ihania donitseja. Ota pois.
Äiti?
Voinko käydä hakemassa paloauton huoneestani?
Et juuri nyt. Isä on nukkumassa.
En pitäisi meteliä.
Älä viitsi, Doc. Hän meni maate vasta muutama tunti sitten.
Eikö se voi odottaa myöhempään?
En päästä ääntäkään. Lupaan hiipiä varpaisillani.
Hyvä on, mutta älä sitten päästä ääntäkään.
En päästä, äiti.
Ja tule saman tien takaisin, sillä teen kohta lounasta.
- Onko selvä? - Selvä on, äiti.
Voinko käydä hakemassa paloauton huoneestani?
Tulehan ensin tänne hetkeksi.
Mitä kuuluu, Doc?
Ihan hyvää.
Viihdytkö sinä?
Kyllä, isä.
Hyvä.
Haluan, että sinä viihdyt.
Viihdynhän minä, isä.
- Isä? - Niin?
Voitko huonosti?
En.
Olen vain hiukan väsynyt.
Mikset sitten nuku?
En pysty.
Minulla on liian paljon tehtävää.
Pidätkö tästä hotellista?
Pidänhän minä.
Rakastan sitä.
Etkö sinä sitten?
Kyllä kai.
Hyvä.
Haluankin sinun pitävän siitä.
Toivon, että voisimme pysyä täällä ikuisesti -
ja ikuisesti -
ja ainiaan.
- Isä? - Mitä?
Ethän koskaan satuttaisi äitiä tai minua?
Mitä tarkoitat?
Onko äitisi sanonut sinulle joskus noin?
Että satuttaisin teitä?
Ei, isä.
Oletko varma?
Olen, isä.
Rakastan sinua, Danny.
Rakastan sinua enemmän kuin mitään muuta -
koko maailmassa, -
enkä ikinä tekisi mitään satuttaakseni sinua.
En ikinä.
Tiedäthän sinä sen?
Tiedän, isä.
Hyvä.
KESKIVIIKKO
Äiti?
Äiti, oletko siellä?
Jack?
Mitä tapahtui? Kulta?
Mikä hätänä?
Näin elämäni kauheimman painajaisen.
- Se oli aivan järkyttävä uni. - Kaikki on hyvin.
Unessani tapoin sinut ja Dannyn.
Mutta en vain tappanut teitä.
Pilkoin teidät pieniksi palasiksi.
Luoja minua auttakoon.
Taidan olla menettämässä järkeni.
Kyllä kaikki vielä järjestyy.
Tulehan. Noustaan ylös lattialta.
Istu alas. Kaikki on hyvin.
Kaikki on hyvin.
Danny? Kaikki on kunnossa!
Mene vain leikkimään huoneeseesi hetkeksi.
Isälläsi on hieman pääkipua.
Danny, tottele nyt. Mene leikkimään huoneeseesi.
Kulta, vien hänet pois täältä.
Tulen heti takaisin. Danny?
Mikset tottele minua?
Danny?
Voi herran tähden.
Danny, mitä kaulallesi tapahtui?
Danny? Mitä kaulallesi tapahtui?
Sinä teit tämän hänelle.
Etkö tehnytkin?
Senkin paskiainen!
Sinä teit tämän hänelle! Vai mitä?
Miten sinä saatoit?
Ei...
Luoja. Antaisin mitä tahansa paukusta.
Antaisin vaikka sieluni -
lasillisesta olutta.
Terve, Lloyd.
Aika rauhallista tänä iltana, vai mitä?
Niin on, herra Torrance.
Mitä saisi olla?
Olen todella iloinen, että kysyit tuota, Lloyd, -
sillä minulla sattuu olemaan kaksi kaksikymppistä, -
ja kaksi kymppiä täällä lompakossani.
Pelkäsin niiden homehtuvan siellä huhtikuuhun saakka.
Tehdäänpä siis näin:
sinä sujautat minulle pullon viskiä, -
nätin lasin ja muutaman jääpalan.
Pystyt varmaan siihen, Lloyd? Ethän ole liian kiireinen?
En, herra. En ole lainkaan kiireinen.
Hieno mies.
Sinä hoidat tarjoilun ja minä tyhjennän lasit yksi kerrallaan.
Valkoisen miehen taakka, Lloyd. Valkoisen miehen taakka.
Kuulehan, Lloyd, väliaikainen köyhyys näyttää iskeneen.
Mikä se luottoni tilanne olikaan?
Luottonne on kunnossa, herra Torrance.
Sepä mukavaa. Pidän sinusta, Lloyd.
Olen aina pitänyt. Olet aina ollut ykköstyyppi.
Paras pahuksen baarimikko Timbuktusta Portlandiin, Maineen.
Tai Portlandiin, Oregoniin.
Kiitos kohteliaisuudesta.
Ryyppy viidelle kärsitylle kuivalle kuukaudelle, -
ja niille korjaamattomille vahingoille, jotka tuo aika aiheutti.
Miten muuten menee, herra Torrance?
Voisi mennä paremminkin, Lloyd.
Voisi mennä paljon paremmin.
- Toivottavasti ei mitään vakavaa. - Ei.
Ei mitään vakavaa.
Vain pieni ongelma -
yläkerran spermapankin kanssa.
Hoidan asian kyllä, kuomaseni. Kiitos kysymästä.
Naiset. Et voi elää niiden kanssa. Et voi elää ilmankaan.
Viisaita sanoja, Lloyd. Viisaita sanoja.
En koskenutkaan häneen, jumaliste.
En.
En katkaisisi hiustakaan hänen pienestä päästään.
Rakastan sitä pientä pirulaista.
Tekisin hänen vuokseen mitä tahansa.
Mitä tahansa hänen vuokseen.
Mutta se akka.
Niin kauan kun elän, hän ei anna minun unohtaa, mitä tapahtui.
Satutin minä häntä kerran.
Se oli vahinko.
Täysin tarkoituksetonta.
Olisi voinut sattua kenelle tahansa.
Ja siitä on jo kolme perkeleen vuotta!
Pikku kusipää oli sotkenut kaikki paperini ympäri lattiaa.
Yritin vain nostaa hänet ylös.
Lihasten koordinaatiokyvyn hetkellinen katoaminen.
Vain muutama joulea per sekunti liikaa tehoa...
Jack! Luojan kiitos, olet täällä.
Joku muukin on hotellissa.
Jossain huoneistossa on hullu nainen.
Hän yritti kuristaa Dannyn!
- Oletko seonnut lopullisesti? - En!
Se on totta! Oikeasti. Vannon sen. Danny kertoi minulle.
Hän meni yhteen huoneeseen. Ovi oli auki, -
ja hän näki hullun naisen kylpyammeessa.
Nainen yritti kuristaa hänet!
Mikä huone se oli?
Channel 10:ltä Miamista.
Vuorossa Uutiskatsaus. Mukana Glen Rinker, -
Ann Bishop ja palkittu Uutiskatsausryhmä.
Hyvää iltaa. Olen Glen Rinker, ja tämä on kymmenen Uutiskatsaus.
Miamin jatkaessa läkähtymistään ennätyskuuman talven lämpörintaman -
nostaessa lämpötilat aina 32 celsiusasteeseen -
keskilännen ja Kalliovuorten osavaltiot ovat hautautuneet lumeen.
Coloradossa satoi 25 senttimetriä lunta vain muutaman tunnin sisällä.
Matkustaminen Kalliovuorten alueella on lähes mahdotonta.
Suljetut lentokentät ovat katkaisseet tuhansien matkustajien matkan.
Lumikinokset ovat tukkineet valtateitä. Rautatiekiskot ovat jäätyneet.
Coloradon viranomaiset kertovat Uutiskatsaukselle -
ainakin kolmen ihmisen saaneen surmansa jäätävässä tuulessa.
Coloradon kuvernöörin odotetaan julistavan huomenna poikkeustilan.
Kansalliskaarti saatetaan kutsua paikalle avaamaan teitä ja katuja.
Säätiedotukset lupaavat lisää lumisadetta ja kovaa tuulta illaksi ja huomiseksi, -
ja pakkanen laskee alle -20 celsiusasteeseen.
Täällä Etelä-Floridassa meillä on aivan päinvastainen ongelma.
Lämpötilan ja ilman kosteusprosentin odotetaan nousevan.
Uimarannat täyttynevät ihmisistä. Meteorologimme Walter Cronice -
lukee alueellisen säätiedotuksen myöhemmin Uutiskatsauksessa.
Pahoittelemme. Puheluanne ei voida yhdistää.
Jos tarvitsette apua, ottakaa yhteyttä operaattoriinne.
- Jack? - Niin. Minä täällä.
Luojan kiitos.
- Löysitkö mitään? - En. En mitään.
En nähnyt kerta kaikkiaan mitään.
Menit huoneeseen, josta Danny puhui? Huoneeseen 237?
Niin menin.
- Etkä nähnyt yhtään mitään? - En tosiaankaan.
- Kuinka hän voi? - Hän nukkuu yhä.
Hyvä.
Olen varma, että hän on aamulla taas oma itsensä.
Kävitkö varmasti oikeassa huoneessa? Kenties Danny vahingossa erehtyi.
Siinä huoneessa hänen on täytynyt käydä.
Ovi oli auki ja valot olivat päällä.
En voi ymmärtää tätä.
Entä ne mustelmat hänen kaulassaan?
Joku teki ne hänelle.
Arvelen -
hänen tehneen ne itse.
Ei. Se on mahdotonta.
Wendy, -
suljettuamme pois Dannyn version tapahtuneesta, -
muutakaan vaihtoehtoa ei ole.
Vai onko?
Ei se eroaisi paljoakaan siitä kohtauksesta, -
jonka hän sai ennen kuin saavuimme tänne.
Mikä selitys tapahtuneelle onkaan, -
AHRUM
mielestäni meidän on vietävä Danny pois täältä.
- Viedä hänet pois täältä? - Niin.
Tarkoitatko, että -
- vain lähtisimme hotellista? - Niin.
On niin saatanan tyypillistä sinulle, että keksit näitä ongelmia, -
kun kerrankin saan tilaisuuden saavuttaa jotain!
Kun työt kerrankin maistuvat.
Pääsenkin taatusti taas leipätyöhöni palatessamme Boulderiin?
Puhdistamaan tienvarsia, töihin autopesulaan.
Eikö kuulostakin viehättävältä?
Wendy, olet ollut riippakivenäni jo kauan, -
mutta tätä minä en anna sinun ryssiä.
- Hyvää iltaa. Metsähallitus. - Päivää. Nimeni on Dick Hallorann.
Olen Overlook-hotellin pääkokki.
Hyvää iltaa. Kuinka voin auttaa?
Olen yrittänyt soittaa tärkeää puhelua alueelle, -
mutta operaattori sanoi, että puhelinlinjat ovat poikki.
Myrskyn takia monet linjoista ovat poikki.
En halua aiheuttaa mitään vaikeuksia, -
mutta siellä on perhe yksinään pienen lapsen kanssa.
Ja kun on myrsky ja kaikki, arvostaisin, jos ottaisitte heihin yhteyttä radiolla -
vain varmistaaksemme, että kaikki on hyvin.
Teen sen mielelläni. Voitteko soittaa minulle noin 20 minuutin kuluttua?
- Paljon kiitoksia, sen teen. - Selvä on.
Hyvää iltaa, herra Torrance.
Hyvää iltaa.
Hei, Lloyd. Olen ollut poissa, mutta olen palannut.
Hyvää iltaa, herra Torrance.
- Hauska nähdä teitä. - On hienoa olla taas täällä, Lloyd.
Mitä saisi olla?
Ryyppy samaa ainetta, joka krapulan aiheutti.
- Viski jäillä. - Sepä se.
Ei maksa mitään, herra Torrance.
Ei maksa?
Teidän rahanne eivät kelpaa täällä.
Talon laskuun.
Talon laskuun...
Juokaa pois, herra Torrance.
Olen kaveri, joka haluaa tietää, kuka hänen juomansa maksaa, Lloyd.
Älkää antako asian huolestuttaa teitä, herra Torrance.
Ainakaan tässä vaiheessa.
Uskotaan, Lloyd.
Uskotaan.
Olen kovin pahoillani.
Sotkin takkinne todella pahasti.
Ei se mitään. Minulla on runsaasti takkeja.
Ikävä kyllä se on munalikööriä. Siitä jää tahra.
- Vai munalikööriä? - Luulen, että olisi parasta -
tulla mukaani vessaan ja putsata sitä vedellä.
Näyttää siltä, että tahritte itsennekin, -
- vanha Jeevesy. - Se ei haittaa. Te se tärkeä henkilö olette.
Olipa kauniisti sanottu.
Tarkoitukseni on tietenkin vaihtaa takkia -
- ennen kala- ja hanhi-iltajuhlaa. - Erittäin järkevää.
Näin. Pidän teille ovea auki, Jeevesy.
Kiitän.
Katsotaanpa, saammeko vedellä mitään parannusta aikaan.
Jätän viskini ja liköörin tähän.
- Tämä vie vain hetken. - Hyvä on.
- Millä nimellä teitä kutsutaan, Jeevesy? - Grady. Delbert Grady.
- Grady? - Aivan.
- Delbert Grady. - Aivan oikein.
Herra Grady, -
olemmeko tavanneet aikaisemmin?
Kuinka niin? Enpä usko.
Tahra lähtee.
Herra Grady, -
olitteko täällä joskus talonmiehenä?
Kuinka niin? Enpä usko.
Ettekö olekin naimisissa, herra Grady?
Kyllä olen. Minulla on vaimo ja kaksi tytärtä.
- Missä he nyt ovat? - Jossain lähettyvillä. En ole täysin varma.
Te olitte täällä talonmiehenä.
Tunnistan teidät.
Näin kuvanne sanomalehdissä.
Te -
paloittelitte vaimonne ja tyttärenne paloiksi.
Ja sen jälkeen pamautitte aivonne pellolle.
Sepä outoa.
En muista tuollaisesta mitään.
Herra Grady, -
te olitte täällä talonmiehenä.
Olen pahoillani, mutta olen eri mieltä kanssanne.
Mutta te olette talonmies.
Te olette aina ollut talonmies.
Minun luulisi tietävän.
Olen ollut täällä aina.
Tiesittekö, herra Torrance, että poikanne -
yrittää tuoda tänne ulkopuolisen henkilön?
Tiesittekö sen?
En.
Kyllä vain, herra Torrance.
Kenet?
Neekerin.
Neekerin?
Neekerikokin.
Kuinka?
Pojallanne -
on todella mahtava kyky.
Ette taida käsittääkään, kuinka mahtava se on.
Mutta hän suunnittelee käyttävänsä tuota kykyään -
teidän tahtoanne vastaan.
Hän onkin hyvin itsepäinen poika.
Niin todellakin on, herra Torrance.
Hyvin itsepäinen poika.
Paremminkin jopa tuhma poika. Jos sallitte noin julkean ilmaisun.
Hänen äidistään se johtuu.
Hän työntää nokkansa joka asiaan.
Kenties he kaipaisivat kunnon puhuttelua.
Jos ette pane pahaksenne ehdotustani.
Kenties -
hieman muutakin.
Minun tyttäreni eivät innostuneet aluksi Overlookista.
Toinen heistä jopa varasti tulitikkurasian -
ja yritti polttaa hotellin maan tasalle.
Annoin heille opetuksen.
Ja vaimoni yrittäessä estää minua suorittamasta velvollisuuksiani -
minä -
annoin hänellekin opetuksen.
Meillä on lumikissa.
Sään selkiinnyttyä -
voisimme aivan hyvin päästä laskeutumaan alas vuorelta.
Voisin aluksi soittaa metsänvartijoille, -
ja kertoa, että olemme tulossa.
Jotta he voisivat ryhtyä etsimään meitä, jos emme pääsisi perille.
Ja ellei Jack suostu tulemaan mukaamme, -
minun on vain kerrottava hänelle, että lähdemme kahdestaan.
Ei kai siinä muutakaan voi.
Ahrum.
Danny?
- Danny, mikä hätänä? - Ahrum!
Näitkö pahaa unta?
Kulta?
Danny ei ole täällä, rouva Torrance.
Älähän nyt.
Herää.
Näit vain pahaa unta.
Kaikki on hyvin.
Danny ei voi herätä, rouva Torrance.
Danny.
Herää nyt!
Kuulitko? Nyt heti!
Herää nyt!
Danny on mennyt pois, rouva Torrance.
KDK1 kutsuu KDK12:ta.
Kuuletteko?
KDK1 kutsuu KDK12:ta.
Kuuletteko?
- Hyvää iltaa. Metsähallitus. - Dick Hallorann tässä jälleen.
Soitin aiemmin ihmisistä Overlook-hotellissa.
Yritimme saada yhteyttä heihin useita kertoja, mutta he eivät vastanneet.
Ehkä he ovat sulkeneet radionsa, tai ovat jossain, missä eivät kuule sitä.
Jos haluatte, yritän mielelläni myöhemmin uudestaan.
Sepä ystävällistä.
Soitan myöhemmin uudestaan. Kuulemiin.
KELLO 08:00
Suokaa anteeksi, neiti. Mihin aikaan saavumme Denveriin?
- Arviolta kello 08:20. - Kiitos.
- Durkinsin Autovuokraamo. - Voisinko puhua Larryn kanssa?
- Puhelimessa. - Terve, Larry. Dick tässä, Dick Hallorann.
Dick! Miten menee? Millainen sää siellä on?
En ole Floridassa. Soittelen Stapletonin lentokentältä.
Hittoako sinä siellä teet?
Saavuin juuri Miamista. Minun täytyy päästä Overlookiin tänään.
Millainen keli siellä on?
Aura-autot pitävät tiet kulkukelpoisina kaupunkiin, -
mutta vuoristotiet ovat täysin tukossa.
Minä siis tarvitsen lumikissan päästäkseni perille, Larry.
Voitko järjestää minulle sellaisen?
Mikä hoppu sinne on päästä tänä iltana? Kun sääkin on tällainen.
Larry, aivan näin meidän kesken. Kyseessä on vakava ongelma -
niiden ihmisten kanssa, jotka pitävät huolta hotellista.
He osoittautuivat täysin vastuuntunnottomiksi paskiaisiksi.
Ullman soitti eilen. Minun täytyisi mennä katsomaan pitääkö heidät korvata.
Kuinka kauan sinulta kestää tulla tänne?
Viitisen tuntia. Vuokraan auton täältä lentokentältä.
Selvä homma, Dick. Huolehdin asiasta.
Kiitos paljon, Larry. Arvostan tuota suuresti.
Eipä tässä mitään. Ajelehan varovasti.
Hyvää huomenta. Tässä on Hal ja Charlie kanavalta Radio 63, KHOW, Denveristä.
Ja, Charlie, ulkona näyttää olevan kunnon myräkkä.
Sankkaa lumisadetta Denverin keskustan alueella.
Useat vuoristotiet, Wolf Creekin ja Red Mountainin yhteydet, ovat suljettu, -
ja lumiketjupakko on otettu käyttöön Eisenhower-tunnelissa.
Kuulimme vain muutamien lentojen yhä laskeutuvan Stapletonin kentälle.
Ja tämä myrsky aiheuttanee koko lentokentän sulkemisen tunnin sisällä.
Myrsky jatkuu koko päivän ja sääpalvelu on julistanut matkustusvaroituksen -
kaikille Denverin keskustan kaukaisimmille alueille.
Hakekaa lehmät suojaan latoihinne.
Kulta?
Kuuntele minua hetkinen.
Menen hetkeksi puhumaan isän kanssa.
Tulen aivan pian takaisin.
Odottele sinä täällä ja katsele piirrettyjä.
Käykö?
Kyllä, rouva Torrance.
Selvä.
Palaan viidessä minuutissa.
Lukitsen oven mentyäni.
Työtä vain, ei huvia lain, se tekee Jackista tylsimyksen.
Pidätkö siitä?
Mitä sinä täällä teet?
Minä vain -
halusin puhua kanssasi.
Selvä. Puhutaan vain.
Mistä haluaisit puhua?
Ei oikein muista enää.
Et muista enää.
En. En muista.
Ehkä asia koski Dannyä?
Ehkä kyse oli hänestä.
Mielestäni meidän olisi syytä keskustella Dannystä.
Mielestäni -
meidän olisi keskusteltava siitä, mitä hänelle pitäisi tehdä.
Mitä tekisimme hänen kanssaan?
En minä tiedä.
Se ei taida olla totta.
Sinulla taitaa olla tarkkoja suunnitelmia siitä, mitä hänen kanssaan pitäisi tehdä.
Minä haluan tietää, mitä ne ovat.
Niin, minä...
Mielestäni olisi ehkä syytä viedä hänet lääkäriin.
Mielestäsi ehkä olisi syytä viedä hänet lääkäriin.
- Niin! - Milloin hänet ehkä sinne vietäisiin?
- Mahdollisimman pian? - "Mahdollisimman pian?"
Ole kiltti.
Uskot, että hänen terveytensä saattaa olla vaarassa?
Niin.
Olet huolissasi hänestä.
- Olen. - Oletko huolissasi minusta?
- Olen tietenkin. - Sehän nyt on selvää!
Mietitkö ikinä minun velvollisuuksiani?
- Mistä sinä puhut? - Oletko koskaan miettinyt -
minun velvollisuuksiani? Oletko ikinä miettinyt vähääkään -
minun velvollisuuksiani työnantajiani kohtaan?
Onko mieleesi juolahtanut, että sitouduin huolehtimaan paikasta toukokuuhun asti?
Merkitseekö sinulle mitään se, -
että omistajat luottavat ja uskovat minuun täysin, -
ja että allekirjoitin sopimuksen, jossa sitouduin kantamaan tuon vastuun?
Onko sinulla pienintäkään käsitystä, -
mitä moraaliset ja eettiset periaatteet merkitsevät? Onko?
Oletko vielä oivaltanut, mitä tulevaisuudelleni tapahtuu, -
jos epäonnistun kantamaan vastuuni?
Oletko vielä oivaltanut? Oletko?
Älä tule lähemmäksi!
- Miksi? - Haluan vain palata huoneeseeni.
- Miksi? - Koska...
Olen hyvin hämmentynyt.
Tarvitsen aikaa miettiä asioita.
Sinulla on ollut koko perkeleen elämäsi aikaa pähkäillä asioita.
Mitä siinä enää muutama lisäminuutti hyödyttää?
Pysy kaukana minusta! Pyydän! Älä satuta minua.
- En minä satuta sinua. - Pysy kaukana minusta!
- Pysy kaukana! - Kultaseni. Elämäni valopilkku.
En minä satuta sinua. Et antanut minun lopettaa lausettani.
Sanoin: "En minä satuta sinua."
Aion vain murskata kallosi.
Nuijin sen aivan muusiksi.
Pysy kaukana minusta. Älä satuta minua.
En minä satuta sinua.
Pysy kaukana!
Minä pyydän!
- Lopeta se huitominen. - Pysy kaukana.
- Laske se maila, Wendy. - Lopeta!
Wendy, anna maila minulle.
- Ole kiltti, pysy kaukana! - Anna maila minulle.
- Lopeta! - Anna maila minulle.
- Pysy kaukana minusta. - Lopeta huitominen.
- Anna maila minulle. - Pysy kaukana! Lopeta!
Anna se maila.
Perkele...
Mitä sinä teet?
Odotahan.
Mitä sinä teet?
Mitä oikein aiot?
Odota!
Mitä sinä oikein teet? Avaa ovi!
Perkele! Päästä minut pois! Avaa se perkeleen ovi!
Kuuntele, Wendy. Päästä minut ulos, niin unohdan koko pirun jutun.
Ollaan kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan.
Wendy-kulta.
Taisit satuttaa päätäni todella pahasti.
Minua pyörryttää.
Minun on päästävä lääkäriin.
Kulta.
Älä jätä minua tänne.
Minä menen nyt.
Yritän saada Dannyn Sidewinderiin -
tänään lumikissalla.
Tuon lääkärin palatessani.
Minä lähden nyt.
Sinua kohtaa suuri yllätys.
Et ole lähdössä minnekään.
Käy tarkistamassa lumikissa ja radio, niin ymmärrät, mitä tarkoitan.
Mene tarkistamaan ne.
KELLO 16:00
Herra Torrance, Grady tässä.
Delbert Grady.
Grady?
Tervehdys, Grady.
Herra Torrance.
Huomaan, ettette ole hoitanut asiaa, -
josta puhuimme.
Turha jankuttaa, herra Grady.
Huolehdin siitä heti täältä päästyäni.
Huolehdittekohan, herra Torrance?
Näinköhän?
Epäilenpä tuota.
Olemme muiden kanssa sitä mieltä, -
ettette ole tässä täysillä mukana.
Ettei teillä ole tarpeeksi kanttia.
Antakaa minulle vielä mahdollisuus todistaa se, herra Grady.
Muuta en pyydä.
Vaimonne vaikuttaa olevan voimakkaampi kuin kuvittelimmekaan, herra Torrance.
Jollain tapaa neuvokkaampi.
Hän näyttäisi olevan voitolla.
Toistaiseksi, herra Grady.
Vain toistaiseksi.
Pelkäänpä, että joudutte hoitamaan tämän huolen -
vaikeimman kautta, herra Torrance.
Pelkäänpä, ettei ole muuta vaihtoehtoa.
En odota mitään sitä innokkaammin, herra Grady.
Lupaatteko sen, herra Torrance?
Lupaan.
Ahrum.
Lopeta, Danny!
MURHA
Tulin kotiin, Wendy.
Tulehan esiin, missä sitten lienetkin.
En pääse ulos, Danny.
Pakene! Juokse piiloon!
Pakene! Nopeasti!
Pikku porsaat, päästäkää minut sisään.
Ette kautta sippuraisten saparojenne?
Sitten minä henkäisen ja hönkäisen -
ja puhallan talonne kumoon!
Jack, ole kiltti! Ei!
Ei!
Lopeta!
Johnny täällä!
Haloo?
Onko täällä ketään?
Haloo?
Onko täällä ketään?
Haloo?
Onko täällä ketään?
Danny?
Danny-pojuseni!
Danny?
Danny!
Olen tulossa!
Olen tulossa, Dan!
Eivätkö olekin mahtavat juhlat?
Danny! Olen tulossa!
Et pääse karkuun!
Olen aivan takanasi!
- Danny! - Äiti!
Tule tänne, Danny!
Äiti.
Missä...
Wendy!
Overlook-hotellin tanssiaiset 4. heinäkuuta, 1921
www.O P E N S U B T I T L E S.org