www.titlovi.com
Проклети клинци!
Постао си тако захтеван, Црворепе.
Колико се сећам, некада си одводне цеви називао домом.
Може ли бити да је старање о мени постало превише напорно за тебе?
Не, лорде Волдеморе, мислио сам да бисмо можда могли без дечака.
Не! Дечак је све! Не можемо без њега и урадићемо тачно како сам рекао.
Нећу вас разочарати, господару. -Добро.
Најпре сакупи наше старе другове. Пошаљи им знак.
Нагини ми каже да пред вратима стоји стари домар, Нормалац.
Склони се, Црворепе, да нашем госту пожелим добродошлицу.
Авада кедавра!
Хари. Хари!
Јеси ли добро? -Хермиона. Ружно сам сањао.
Кад си ти стигла? -Управо сад. А ти? -Јуче.
Пробуди се, Роналде! -Дођавола!
Облачите се већ једном и немојте поново да се успавате.
Хајде, Роне! Твоја мајка је већ спремила доручак!
Где идемо, Роне? -Немам појма. Где идемо, тата? -Не причај, ходај!
Већ је било време, Артуре!
Извини, Амосе, али неки су се мало успавали.
Ово је Амос Дигори. Ради са мном у Министарству.
Овај младић мора да је Седрик. -Да, господине. Овуда.
Мерлинове ми браде, ти си Хари Потер? -Да, господине.
Драго ми је. -И мени, господине.
Да, ено га, баш тамо.
Хоћемо ли? -Него шта. Не желимо да закаснимо.
Хајде. Још мало па смо тамо. Заузмите добар положај.
А што сви стоје око те смрдљиве, старе чизме?
То није само смрдљива, стара чизма. -То је телепорт-кључ. -Време је!
А шта је телепорт-кључ? -Спремни! На три. Један, два... -Хари!
Три!
Пустите се, децо! -Шта?! -Пустите се!
Мора да вам је то прочистило синусе.
Тотални распад, као и обично. -Хвала.
Погледајте! Децо, добродошли на Светско првенство у квидичу!
Држите се заједно. Не заостајте, девојке! -Види!
Овде се растајемо, матори. -Видимо се на утакмици. -Идемо, Седриче.
Доме, слатки доме. -Шта?
Одлично! -Џини, погледај!
Девојке, изаберите кревете. Роне, излази из кухиње! Сви смо гладни.
Да, излази из кухиње, Роне! -Доле ноге са стола!
Обожавам магију.
Купите програм првенства!
На којој висини смо, тата? -Да вам кажем,
ако почне киша, ви ћете први сазнати.
Отац и ја смо у министарској ложи, на лични позив Корнелијуса Фаџа.
Немој да се хвалиш, Драко. Пред овим људима за то нема потребе.
Само ти уживај, важи? Док можеш.
Дођите и седите. Рекао сам вам да вреди чекати ова седишта.
То су Ирци! Ено Троја! -И Малета! -И Морана!
Ирска! Ирска!
Ево Бугара! -То!
Ко је то? -То је, сестрице, најбољи трагач на свету.
Крум! Крум! Крум!
Крум!
Добро вече! Као министру магије,
велико ми је задовољство да свима вама
пожелим добродошлицу на финале 422. Светског првенства у квидичу!
Нека утакмица почне!
Крум! Крум! Крум!
Нико није као Крум. -Крум? -Глупи Крум?
Као птица која лети на ветру! Он је више од спортисте.
Глупи Крум. -Он је уметник. -Заљубљен си, Роне. -Завежи!
Викторе, волим те! -Викторе, ох, да!
Кад нисмо заједно, моје срце куца само за тебе!
Изгледа да Ирци баш славе. -Престаните! Престаните!
То нису Ирци!
Морамо да одемо одавде. Сместа!
Бежите, то су смртождери!
Сви до телепорт-кључа и не раздвајајте се!
Фреде, Џорџе! Ви пазите на Џини.
Хари!
Држите корак! -Хари!
Морсмордре!
Где си? -Хари!
Тражили смо те сто година! Мислили смо да смо те изгубили.
Шта је то?
Ошамути! -Станите! То је мој син!
Роне, Хари, Хермиона. Јесте ли добро? -Вратили смо се по Харија.
Ко од вас је ово призвао? -Чучњу, не мислиш ваљда...?
Не лажи! Затечени сте на месту злочина. -Злочина? -Барти! Они су само деца!
Какав злочин? -То је Мрачни знак. Његов знак. -Чији, Волдеморов?
Они људи, под маскама су његови следбеници? -Да. Смртождери.
За мном. -Један човек је малопре био овде.
Тамо! -Сви овамо!
Човек, Хари? Ко?
Не знам. Нисам му видео лице.
"Ужас на првенству у квидичу" -Нешто са колица?
Хоћете ли нешто? -Друблове жваке и штапиће од црног шећера.
Уствари, само Друблове жваке. -У реду је, ја плаћам. -Само жваке.
Две пите од бундеве, молим вас.
Хвала. -Нешто слатко за тебе, душо?
Не, хвала, нисам гладан. -Нешто са колица?
Ужасно да министарство не зна ко је то призвао. Где је било обезбеђење?
Било их је много, зато и јесу толико забринути, каже тата.
Опет те боли ожиљак? -Добро сам.
Сиријуса би сигурно занимало ово са Светског првенства и онај твој сан.
Сиријус Блек
Идемо, Хедвига.
Рашчистите писту!
Ово се не виђа сваки дан.
Сада, када су се сви сместили, хтео бих нешто да најавим.
Ове године, овај замак неће бити дом само вама,
већ и нашим специјалним гостима.
Видите, Хогвортс је изабран... Да, шта је било? Шта?
Реци им да чекају.
Хогвортс је изабран да угости легендарни догађај,
Турнир три чаробњака. За оне који не знају,
Турнир три чаробњака окупља три школе ради такмичења у магијским вештинама.
Из сваке школе бира се по један подвижник.
Да будем јасан. Ако будете изабрани, сами сте.
И верујте ми, ово такмичење није за малодушне.
Више о томе касније. Поздравимо дивне даме из Магијске академије Бобатонс
и њихову директорку, мадам Максим!
Дођавола!
Колика жена!
А сада, наши пријатељи са севера! Молим вас, поздравимо
поносне синове Дурмстранга и њиховог управника Игора Каркарова!
То је Крум, кеве ми! Виктор Крум!
Албусе. -Игоре.
Професоре Думблдор, моји коњи су допутовали издалека.
Требало би се побринути за њих. -Не брините, мадам Максим.
Наш настојник, Хагрид, је веома искусан у томе.
Али, месје Хагриде, они пију само чист, немешани виски.
Идиоте!
Молим за пажњу!
Хтео бих да кажем пар речи.
Вечна слава очекује ученика који освоји Турнир три чаробњака.
Али, да би у томе успео, мора да преживи три подвига.
Три изузетно опасна подвига. -Лудило!
Зато је Министарство сматрало да треба увести ново правило.
То ће објаснити шеф Одсека за међународну магијску сарадњу,
г. Бартемијус Чучањ.
Човече! Врљави Ћудљивко! -Аластор Ћудљивко? Аурор? -Аурор?
Ловац на мрачне чаробњаке. Напунио је пола Аскабана.
Мада, кажу да је у последње време одлепио.
Стари пријатељу, хвала што си дошао. -Глупи плафон! -Хвала ти.
Шта мислите, шта пије? -Не знам, али сигурно не сок од бундеве.
Након пажљивог разматрања, Министарство је одлучило да, из безбедносних разлога,
ученици млађи од 17 година, не смеју да се пријаве за Турнир три чаробњака.
Ова одлука је коначна. -То је глупост! То је глупост! Немате ви појма!
Тишина!
Ватрени пехар.
Нека свако ко жели да се пријави за турнир, напише своје име
на парчету пергамента и убаци га у пламен до четвртка у ово време.
Не чините то олако. Ако будете изабрани, нема повратка.
Од овог тренутка, Турнир три чаробњака је почео!
Аластор Ћудљиви. Бивши аурор.
Нерадо виђен у Министарству и ваш нови наставник Одбране од црне магије.
Овде сам зато што ме Дамблдор замолио. То је све. Неко питање?
Када је у питању црна магија, верујем у практичан приступ.
Али, прво, ко зна колико има неопростивих чини?
Три. -А зашто се тако зову? -Зато што су неопростиве. Употреба било које...
Обезбедиће вам једносмерну карту за Аскабан, тако је.
Не мислим да сте премали да бисте видели клетве на делу и сазнате шта вас чека!
Морате да будете спремни! Нађите друго место за вашу жваку, г. Финеган!
Немогуће! Матори има очи на леђима! -И чује све у учионици!
Онда? Коју клетву ћемо прво да видимо?
Визли! -Да? -Устани!
Наведи чин. -Тата ми је причао о једној. Чин контроле.
Да, твој отац би требао да зна све о томе. Пре пар година, министарство
је с њом имало много проблема. Можда вам ово покаже зашто.
Здраво. Љупка мала лепотице.
Енгоргио. Империо!
Не брините. Потпуно је безопасна.
Ако вас уједе, смртоносна је.
Зашто се ти смејеш? -Бежи од мене!
Талентована је, зар не? Шта још да је натерам да ради?
Да скочи кроз прозор? Да се удави?
Многе вештице и вешци су тврдили да су слушали Знате-Већ-Кога,
само зато што су били омађијани чином контроле.
У томе и јесте цака. Како да откријемо ко лаже?
Још једна, још једна. Устани, хајде, устани.
Лонгботом, је ли? Устај.
Професорка Спраут каже да имаш дара за хербологију.
Постоји. Чин бола.
Тако је, тако је. Дођи, дођи. Посебно гадна.
Чин мучења. Круцио!
Престаните! Зар не видите да је узнемирен?! Престаните.
Можда бисте нам ви навели последњу неопростиву чин, гђице Грејнџер.
Не?
Авада кедавра!
Чин која убија.
Само један човек је успео да је преживи и он се налази у овој учионици.
Сјајан је, зар не? Наравно, потпуно је луд и страшно је
бити с њим у истој соби, али он је стварно био тамо. Суочио се са злом.
Постоји разлог због кога су те клетве неопростиве.
Тек тако их извести, у учионици... Јесте ли видели Невилово лице?
Невиле? -Синко? Добро си?
Дођи. Попићемо чај. Хоћу нешто да ти покажем.
Закаснићемо!
Хајде, Седе. Убаци га!
Вечна слава. Баш би било екстра.
За три године бићемо довољно стари да се пријавимо. -Боље ти него ја.
Хвала, хвала.
Успели смо, момци. -Јутрос смо га смућкали.
Неће вам успети. -Стварно? -А, зашто, Гренџерова?
Видите ли ово? То је линија старости. Дамблдор ју је лично нацртао. -Онда?
Генија као Дамблдор, не можете преварити глупим напитком за старење.
Али, баш зато је тако паметно. -Зато што је провидно и глупо.
Спреман, Фреде? -Спреман, Џорџе. -На екс! -На екс!
То. -То. Тако је!
Да! Спреман?
То! -То!
Ти си рекао... -Ти си рекао... -Хоћеш да се бијеш?
Смешан си! -Ево ти, онда! -Хајде! Туча! Туча! Туча!
Ми смо "стара" школа? -Да, али ти изгледаш старије!
Седите. Молим вас.
А сада, тренутак који сте сви чекали. Избор подвижника.
За Дурмстранг ће се надметати Виктор Крум.
За Бобатонс ће се надметати Флер Делакер.
За Хогвортс ће се надметати Седрик Дигори!
Одлично! Сада знамо три подвижника.
Али, на крају ће само један ући у историју.
Само један ће подићи овај шампионски пехар.
Ову посуду победе. Пехар три чаробњака!
Хари Потер.
Хари Потер?
Не. Не. -Хари Потер!
Иди, Хари. Хари, побогу!
Он је преварант! -Још нема 17 година!
То је грешка, кажем вам! -Ти француска фуфице.
Теби је све теорија завере! -Тишина! Не могу да размишљам! -Протествујем!
Хари! -Протествујем! -Да ли си сам убацио своје име у Ватрени пехар?
Нисам. -Да ли си замолио неког старијег да то уради уместо тебе? -Нисам.
Сасвим си сигуран? -Јесам.
Али, наравно да лаже! -Мало сутра лаже.
Ватрени пехар је моћан магијски предмет. Само јака мађија могла би да га превари.
Која надилази ученика четврте године! -Доста си размишљао о овоме, Врљави.
Сетићеш се, Каркарове, да је мој посао био да размишљам као мрачни чаробњаци.
То нам не помаже, Аласторе. Ти одлучи, Барти.
Правила су јасна.
Ватрени пехар сачињава обавезујући магијски уговор.
Г. Потер нема избора.
Од вечерас, он је подвижник на Турниру три чаробњака.
Ово не може овако, Албусе. Прво мрачни знак. Сада ово?
Шта предлажеш, Минерва? -Спречи то! Не дозволи да се Потер надмеће!
Чула си Бартија. Правила су јасна. -Нек се Барти носи са својим правилима!
Откад се ти прилагођаваш Министарству? -Ни ја не верујем да је ово случајност.
Ипак, ако желимо да откријемо право значење ових догађаја
можда бисмо требали да их, за сада, пустимо да иду својим током.
Да ништа не радимо? Потер је дечак, а не мамац!
Слажем се. Са Северусом.
Аласторе, припази на Харија, важи? -То могу. -Али, немој да он то зна.
Сигурно је и овако већ сувише узбуђен, јер зна шта га чека.
А, с друге стране, и ми смо.
Како си успео? Нема везе. Иако си могао да кажеш најбољем другу.
Шта то? -Знаш ти шта. -Нисам тражио да се ово догоди.
Баш си глуп. -То сам ја. Рон Визли, Хари Потеров глупи пријатељ.
Ја нисам ставио име у тај пехар! Не желим вечну славу! Само желим...
Не знам шта се вечерас десило и не знам зашто. Али, десило се.
Терај се!
Какав харизматични квартет. Здраво. Ја сам Рита Скитер.
Пишем за Дневни пророк. Али ви то, наравно, знате.
Ви сте ти о којима се мало зна. Ви сте главна вест.
Шта се крије иза тих румених обрашчића? Какве тајне крију ти мишићи?
Лежи ли храброст испод тих локница? Укратко, шта покреће подвижнике?
"Ја, ја и само ја", то желим да знам. Да и не помињем моје читаоце.
Ко жели да ми прича о томе?
Да почнемо од најмлађег? Дивно.
Ово је згодно. -Ово је остава за метле.
Значи да си ту као код куће. Не смета ти моје брзописно перо? -Не.
Реци ми, Хари. Седиш ту, са својих 12 година...
Имам 14 година. -Надметаћеш се против троје ученика
који су не само емотивно много зрелији од тебе,
већ су и овладали чинима које ти не би пробао ни у најлуђем сну.
Забринут? -Не знам. Нисам размишљао о томе.
Игнориши перо. Али ти и ниси баш обичан дванаестогодишњак?
Четрнаест. -Прича о теби је легенда.
Да ли си се због прошлих траума пријавио за овако опасан турнир?
Не, нисам се пријавио. -Наравно да ниси.
Сви воле бунтовнике, Хари. Прецртај то последње.
Шта мислиш, како би се осећали твоји родитељи, да су живи?
Поносно? Или забринуто, јер у најбољем случају, имаш болесну потребу за пажњом,
а, у најгорем, психотичну жељу да умреш?
Хеј, у мојим очима не "блистају духови моје прошлости."
Не ризикујмо с Хедвигом. Од првенства, Министарство пресреће све више сова
а она је лако препознатљива. Морамо да разговарамо лицем у лице.
Чекај ме у дневној соби Грифиндора, ове суботе у један после поноћи.
И побрини се да будеш сам. Сиријус.
П.С. Пази, птица уједа.
Сиријусе?
Тинејџерска трагедија: Хари Потер и Турнир три чаробњака
Подвижници изабрани Хари Потер, 12 година
Сумњиви учесник турнира, очију блиставих од духова прошлости,
задржавајући сузе...
Сиријусе, како...? -Немам времена. Пређимо на ствар.
Јеси ли ставио име у Ватрени пехар или ниси? -Нисам!
Морао сам да питам. Причај ми о тим сновима с Црворепом и Волдемором.
Ко је је био трећи човек у соби? -Не знам. -Ниси чуо име?
Не. Волдемор му је давао задатак. Нешто важно. -А шта то?
Тражио је мене.
Не знам зашто, али хтео је да преко тог човека дође до мене.
Али, то је био само сан? -Да. Само сан.
Смртождери на Светском првенству и твоје име изашло из тог пехара
нису само случајности. Хогвортс више није безбедан.
Шта то значи? -Значи да су душмани унутар зидина. Игор Каркаров?
Био је смртождер. Једном смртождер, увек смртождер.
Па Барти Чучањ каменог срца. Послао је рођеног сина у Аскабан.
Мислиш да је неко од њих ставио моје име у пехар? -Немам појма,
али сигурно то није био пријатељ. На том турниру људи умиру.
Нисам спреман за ово, Сиријусе. -Немаш избора.
Неко долази. -Држи се пријатеља, Хари.
С ким си причао? - Ко каже да сам причао? -Чуо сам гласове.
Можда халуцинираш. Не би ти био први пут.
Вероватно вежбаш за следећи интервју.
Невиђено.
Невиђено! -Невиле! Опет ти! -Ах, да. Извини.
"Магичне водене биљке брдских језера"? -Дао ми је Ћудљиви кад смо пили чај.
Многи су већ чули ту поруку. Зашто просто не одеш и кажеш му?
Роне, ово је твој проблем, а не мој. Шта си хтео да му кажем? -Иди.
Роналд жели да ти кажем, да му је Шејмус рекао,
да је Парвати рекла Дину, да те Хагрид тражи. -Стварно? Молим?
Сигуран си да нећеш? -Хајде.
Парвати је рекла Дину...
Молим те, не тражи да понављам. Хагрид те тражи.
Можеш да кажеш Роналду... -Нисам ја сова!
Јеси ли понео очев огртач? -Јесам. Хагриде, где то идемо?
Видећеш ускоро. Обрати пажњу, ово је важно.
Шта ће ти тај цвет? Хагриде, очешљао си се?
Да знаш да јесам. Могао би и ти понекад да пробаш.
Хагриде?
Огртач! Навуци огртач!
Добро вече, Олимпа. -Хагриде. Мислила сам да нећеш доћи.
Мислила сам да си ме заборавио. -Тебе не могу да заборавим, Олимпа.
Шта си то хтео да ми покажеш?
Када смо причали, звучао си тако узбуђено.
Биће ти драго што си дошла. Веруј ми.
Величанствено!
Можемо ли да приђемо ближе?
Змајеви? То је први подвиг? Шалиш се!
Ма дај, Хари. То су погрешно схваћена створења.
Мада, морам да признам да је тај Шиљорепи баш гадна зверка.
Јадни Рон се скоро онесвестио кад га је видео. -Рон је био овде?
Да, његов брат Чарли је помогао да га доведемо из Румуније.
Зар ти Рон то није рекао? -Не, није. Ништа ми није рекао.
ПОТЕР СМРДИ -Смрдиш, Потеру!
Срећно, Потеру! -Потер смрди! -Седрик је закон. -Хвала.
Свиђа ти се беџ? -Пардон.
Хари. Прочитај беџ, Потеру!
Можемо ли да попричамо? -У реду. -Смрдиш, Потеру!
Змајеви су први задатак. По један за сваког од нас. -Хајде, Седe!
Озбиљан си? А Флер и Крум? Да ли и они...?
Да. -Хајде, Седе, батали га. -Добро. -Није вредан тога.
Рекао сам им да не носе те беџеве, али... -Не брини.
Није да ја волим да дижем ствари у ваздух, али то се често дешава.
Мада, мораш да признаш, ватра је прилично фасцинантна.
Стварно си скот. -Мислиш? -Не мислим, знам.
Још нешто? -Да, држи се даље од мене. -Нема проблема.
Ено Потера! Варалице! -Зашто си тако напет, Потеру?
Кладио сам се с оцем да нећеш издржати ни 10 минута турнира.
Он мисли да нећеш ни пет. -Боли ме уво за твог оца, Мелфоју.
Он је одвратан и окрутан. А ти си напросто јадан!
Јадан? -Нећеш, синко! Научићу те да не бацаш чини људима с леђа.
Ти, смрдљиви, кукавички, подли...
нападаш с леђа... -Проф. Ћудљиви! Шта то радите?! -Подучавам.
Да ли је то...? То је ученик? -Тренутно је ласица.
Не мрдај! Не мрдај!
Рећи ћу мом оцу за ово! -Претиш? -Професоре Ћудљиви! -Претиш ли?
Знам неке ствари о твом оцу, од којих би ти се дигла та масна коса на глави!
Аласторе! -Нисмо завршили!
Ми никад не преображавамо за казну! Дамблдор вам је то сигурно рекао.
Можда ми је споменуо. -Било би добро да то запамтите. Разлаз!
Ти. Пођи са мном.
То је душман-стакло. Помоћу њега пазим на своје непријатеље.
Ако могу да им видим беоњаче, значи да стоје одмах иза мене.
Нећу ни да покушам да ти објасним шта је унутра. Не би ми поверовао.
А сада... Шта намераваш да предузмеш у вези змаја?
Мислио сам да бих...
Седи.
Слушај ме, Потеру. Твој другар, Дигори?
У твојим годинама је знао да претвори пиштаљку у сат који пева тачно време.
Гђица Делакер? Она је вилењачка принцеза онолико колико сам и ја.
Могуће је да Крум нема ништа у глави, али то не важи за Каркарова.
Они ће имати стратегију и извесно ће да користе Крумове јаче стране.
Онда, Потеру? Које су твоје јаче стране?
Не знам. Знам да летим. Мислим, добар сам летач. Али...
Више него добар, колико чујем. -Али не смем да користим метлу.
Смеш да користиш штапић.
Клађење! Кладите се! Овде примамо опкладе!
Ко се клади на змајеве у овом покољу? За искусне, Крум је сигурица!
Да, господине? 10 према 1 на Флер. Изволите. Хвала.
Пажња, молим! Ово је велики дан за све нас.
Сваки од три подвига укључује велику опасност.
Молим вас да све време останете на својим местима.
То ће смањити ризик којем можете да будете изложени.
Хари? Ти си? -Да.
Како се осећаш? Добро?
Концентрација је кључна. После тога, само мораш да... -Се борим са змајем.
Младалачка љубав. Како је то узбудљиво.
Ако данас све пође наопако, вас двоје бисте могли и на насловницу.
Шта ћете ви овде? Ово је шатор за подвижнике и другове.
Нема везе. Добили смо оно шта смо хтели.
Добар дан, подвижници. Окупите се, молим вас.
Чекали сте, питали сте се и напокон је дошао тај тренутак.
Тренутак који само вас четворо можете да осетите у потпуности.
Шта ћете ви овде, гђице Грејнџер? -Извините. Идем.
Барти, дај џак. -Подвижници, окупите се у круг око мене.
Гђица Делакер овамо. Г. Крум. И г. Потер, овамо.
Тако. А сада, гђице Делакер, изволите.
Велшки зелени.
Господине Крум.
Кинески ватрени.
Шведски кратконоси.
Значи да је остао... -Шиљорепи. -Шта кажеш, дечаче? -Ништа.
Мађарски шиљорепи.
Ови представљају четири права змаја. Сваки од њих штити по једно златно јаје.
Ваш циљ је једноставан: покупите јаје.
То морате да урадите, јер свако јаје садржи решење
без којег нећете моћи да пређете на следећи подвиг. Питања?
Врло добро. Срећно, подвижници.
Г. Дигори, кад топ опали, можете да...
Дигори! Дигори!
Троје наших подвижника се суочило са својим змајевима
па сваки од њих прелази на следећи подвиг.
А сада, четврти и последњи подвижник.
Хари! Хари!
Штапић, Хари! Твој штапић!
Аћио! Ватрена стрела!
То!
Боже мој!
То! -Тако је! Браво, змају!
Да! Да!
Тако је, Хари! -Знали смо да нећеш погинути.
Изгуби ногу. Или руку. Али обоје? Никад!
Тише! Хајде, Хари. Које је решење?
Ко хоће да отворим ово? -То! -Хоћете да отворим? -Да!
Шта је, бре, то било?
У реду, људи! Вратите се плетењу!
Ово ће бити довољно непријатно и без вашег њушкања.
Ценим да би само потпуни лудак ставио своје име у Ватрени пехар.
Дуго ти је требало да схватиш. -Нисам једини тако мислио.
Сви су то говорили, теби иза леђа. -Супер! Сад ми је много боље.
Бар сам те упозорио на змајеве. -Хагрид ме је упозорио на змајеве.
Не, зар се не сећаш? Рекао сам Хермиони да ти каже, да ми је
Шејмус рекао, да је Парвати рекла Дину, да те Хагрид тражи.
А пошто ми Шејмус није ништа рекао, значи да сам то био ја.
Мислио сам да ћемо да се помиримо кад то укапираш.
Ко би могао то да укапира? То је тотално ретардирано.
Да знаш да јесте. Биће да сам се мало погубио.
Дечаци.
Здраво, Хари.
Чо, Хари те гледа.
Пазите ово!
Не могу да верујем! Опет је то урадила!
"Гђица Гренџер, обична, али амбициозна девојка, занима се за славне чаробњаке.
Сазнајемо да је њен најновији плен бугарски бонбон, Виктор Крум.
Још увек не знамо како Хари Потер подноси овај емотивни шок."
Пакет за вас, г. Визли. -Хвала ти, Најџеле.
Не сада, Најџеле. Касније.
Пали.
Обећао сам му Харијев аутограм.
Гле, мама ми је послала нешто.
Послала ми је хаљину?! -Слаже ти се с очима. Имаш ли и шеширић?
Остави то. Џини, мора да је ово за тебе. -Нема шансе то да обучем, језиво је!
Шта ти причаш? -То није за Џини. За тебе је.
Свечана одора. -Свечана одора? За шта?
Божићни бал је традиционалан део Турнира три
чаробњачка, још од његових почетака.
На Бадње вече, наши гости и ми се окупимо у Великој сали
да бисмо се те ноћи, уз фине манире, мало и опустили.
Будући да сте домаћини, очекујем да све буде у реду и на чврстим ногама.
А то мислим и буквално, јер Божићни бал
је пре свега и на крају крајева - игранка.
Тишина!
Већ 10 векова кућа Годрика Грифиндора ужива велико поштовање света вештаца!
Нећу дозволити да ви, за само једно вече, укаљате то име
понашајући се као банда брбљавих, блебетавих бабуна!
Чик кажи ово брзо пет пута. -Играти значи пустити тело да дише.
У свакој девојци потајно дрема лабуд, жељан да изађе и полети.
Нешто ће да излети и из Елоиз Миџен, али не верујем да је то лабуд.
А у сваком момку, шепури се поносни лав. Господине Визли? -Да?
Да ли бисте ми се придружили, молим вас?
Ставите десну руку на мој струк. -Где? -На мој струк.
И испружите руку. Г. Филч, молим вас.
Је'н, два, три. Је'н, два, три.
Никада нећете престати да га зезате због овога. -Никада.
Хајдемо сви заједно. Момци, устајте!
Зашто увек морају да иду у чопорима? Како да издвојиш једну па је питаш?
Хари, ти убијаш змајеве. Ко може да нађе девојку, ако не ти?
Мислим да бих и сада радије одабрао змаја.
Ја сам на маму. Нисам је добро знао. Отишла је кад сам имао три године.
Није била мајчински тип. Сломила је тати срце. Он је био ситан чова.
Са 6 година, могао сам једном руком да га подигнем и ставим на орман.
То му је било тако смешно. Баш смешно.
И онда је умро. Баш када сам кренуо у школу.
Тако да се од тада сам сналазим. Али, доста о мени. Шта је са тобом?
Ово је лудило. Како је кренуло, ти и ја ћемо једини бити без девојака.
Добро, ми и Невил. -Да, али, он може и сам.
Знајте да Невил већ иде са неким.
Сад сам стварно у бедаку.
"Пожурите или ће све најбоље бити заузете."
А с ким ви идете?
Ало, Анђелина? -Шта је? -Хоћеш ли на бал са мном?
На бал? Добро, важи.
Хермиона, и ти си девојка.
Баш си проницљив. -Хоћеш ли с једним од нас?
Једно је кад момак иде сам, али за девојку, то је права беда.
Не идем сама, јер ме, веровао или не, неко позвао!
И пристала сам!
Лудило! Сигурно лаже? -Ако ти тако кажеш.
Морамо да стиснемо зубе и решимо то.
До краја вечери, обојица ћемо имати партнерке. Важи? -Важи.
Чо! -Хари!
Пази на степенице! Залеђене су при врху. -Хоћу, хвала ти.
Чо? -Да?
Питао сам се, ел-би-тела д-идеш-на-бал-са-мном?
Извини, нисам те скапирала.
Питао сам се да ли би можда ишла на бал са мном?
Хари, жао ми је, али неко ме већ питао.
И рекла сам да ћу ићи с њим.
У реду. Добро. Сјајно. Фино. Нема фрке. У реду је. Добро.
Хари. Стварно ми је жао.
Добро је, Роне. Све је у реду. Нема везе.
Шта се теби десило? -Питао је Флер Делакер да иде са њим.
Молим?! -Шта је рекла? -Не, наравно.
Рекла је "да"? -Не буди смешна.
Била је тамо, шетала. Знаш да волим како ходају.
Ништа нисам могао, само ми је излетело.
Уствари је заурлао на њу. Било је мало застрашујуће.
Шта си онда урадио? -Шта бих друго? Збрис'о сам.
Нисам ја за те ствари, Хари. Немам појма шта ми је било.
Здраво, Хари. -Увек сам волео да их гледам отпозади.
Никада ми то неће опростити.
Ужас!
Уж... Катастрофа.
Шта је то?! Шта је то? -Моја свечана одора.
Баш је добра! Нема чипке ни смешног оковратника.
Биће да је твоја више традиционална. -Праисторијска! Личим на прабабу Теси!
А и миришем као прабаба Теси.
Убиј ме, Хари. -Не дирај то!
Јадница. Кладим се да је сама у соби и плаче к'о киша.
Ко? -Хермиона, наравно. Зашто нам не би рекла с ким иде?
Зезали бисмо је. -Нико је није позвао. Ја бих је повео, да није тако поносна.
Здраво, момци. Изгледаш баш наочито.
Јесте ли гђица Петил и ти спремни? -Спремни, професорка? -За игранку.
Обичај је да троје подвижника, у овом случају четворо, отворе плес.
Сигурно сам ти то рекла. -Нисте. -Добро. Сада знаш.
Можете у Велику салу са гђицом Петил, г. Визли.
Ма, хајде.
А сада се лепо поређајте.
Она изгледа предивно! -Да, стварно.
Да ли је то Хермиона Гренџер с Виктором Крумом? -Не. Нема шансе.
Хари, ухвати ме око струка. -Молим? -Сместа!
Цимај се к'о длакави трол, који учи рокенрол.
Врти се к'о луди вилењак, што у соло ђускању је јак.
Као једнорог сад рокај буги, Без престанка, до зоре, к'о и други.
У ваздух дигни руке две, Као огар кога боли уво за све.
Можеш ли да ђускаш као Хипогриф?
Какав сељобер, реци да није?!
Значи да није ишао у библиотеку због књига.
Могу ли добити твоју руку? -Руку. Ногу. Твоја сам.
Баш је вруће. Виктор је отишао по пиће. Бисте ли нам се придружили?
Не, не бисмо се придружили теби и Виктору. -Шта је теби?
Он је из Дурмстранга. Братимиш се с непријатељем.
Непријатељем? А ко је раније хтео његов аутограм?
Осим тога, смисао овог турнира је у међународној чаробњачкој сарадњи
и стварању другова. -Мислим да он жели више од другарства.
Хоћеш ли ти да ме замолиш за плес или нећеш? -Јок.
Он те искоришћава. -Како се усуђујеш?
Осим тога, знам да се бринем о себи. -Сумњам. Он је доста старији.
Шта? То је оно што мислиш? -Да, то је оно што мислим.
Онда знаш решење. -Реци ми.
На следећем балу, скупи храброст и питај ме пре било кога другог!
А не као последњу резерву. -Сасвим си промашила поенту.
Хари. Где си био? Није битно! Обојица одмах у кревет!
Што су старије, то су страшније. -Све си покварио, Роне!
О чему се ради?
Дај ми да видим поново. Да, ближи се тренутак.
Хари, најзад!
Склони се, Црворепе, да нашем госту пожелим добродошлицу.
Све у реду, Хари? Тек сам стигао. Ја!
Хари, рекао си ми да си пре пар недеља скапирао јаје.
Подвиг је за само два дана. -Стварно? Нисам то знао.
Виктор га је сигурно већ провалио. -Не знам. Не причамо о турниру.
Скоро да ни о чему не причамо. Виктор је више физички тип.
Хоћу да кажем да није баш елоквентан. Углавном ме посматра док учим.
Чак ме помало и смара. Надам се да бар покушаваш да провалиш ово јаје?
Шта то значи? -Да су ови подвизи осмишљени тако да те тестирају
и то на најбруталнији начин. Скоро да су окрутни. И...
Плашим се за тебе. Змајеве си прошао искључиво на храброст.
Нисам сигурна да ће овог пута то бити довољно. -Потеру!
Потеру! -Седриче.
Како си? -Спектакуларно.
Схватио сам да ти се нисам захвалио како треба за оно са змајевима.
Заборави. Сигурно би и ти урадио исто за мене. -Баш тако.
Знаш оно купатило за асистенте на петом спрату?
То није лоше место за купање.
Понеси јаје и размисли у топлој води.
Мора да сам одлепио.
Дефинитивно сам одлепио.
На твом месту, ја бих га ставила под воду.
Мирта! -Здраво, Хари.
Дуго се нисмо видели.
Пре неки дан сам кружила запушеним одводом,
и могла бих да се закунем да сам видела остатке вишесоковног напитка.
Ниси ваљда опет неваљао, Хари? -Вишесоковни напитак?
Не, то сам баталио. Мирта, јеси ли ми рекла да га ставим под воду?
То је он урадио. Онај други дечак.
Онај згодни, Седрик.
Отвори га.
Потражи тамо где чујеш наш глас,
На копну ти не можеш да чујеш нас,
Један сат имаћеш да схватиш,
Што смо ти отели, како да вратиш.
Мирта, има ли Црном језеру има сирен-људи или не?
Врло добро. Седрику је требала вечност да то скапира.
Скоро сва пена је нестала.
Хари, реци ми поново.
"Потражи тамо где чујеш наш глас." -Црно језеро, то је очигледно.
"Један сат имаћеш да схватиш." -Очито, али и потенцијално проблематично.
"Потенцијално проблематично"? Кад си ти издржала сат времена под водом?
Ми то можемо, Хари. Нас троје ћемо то да провалимо.
Жао ми је што вас прекидам у мозгању. Проф. МекГонагал вас чека у канцеларији.
Не тебе, само Визлија и Гренџерову. -Али, други подвиг је за пар сати, и...
Баш тако. Потер се, сигурно, добро припремио и треба да се наспава.
Идите. Одмах.
Лонгботоме! Зашто не помогнеш Потеру да врати књиге?
Ако те баш интересују биљке, бољи је Гошаков "Водич кроз хербологију".
Знаш ли да у Непалу један вештац узгаја антигравитационо дрвеће?
Невиле, немој да се љутиш, али мене стварно боли уво за биљке.
Додуше, ако постоји нека репа из Тибета, помоћу које бих могао
да дишем под водом један сат, онда супер. Иначе...
Не знам за репу, али увек можеш да искористиш шкргоров.
Клађење? Клађење? Три фрајера. Једна дама.
Четворо иде доле. Али, хоће ли сви да изроне? -Не будите окрутни.
Клађење? Квота за Флер 10:1.
Сигуран си у ово, Невиле? -Потпуно. -Један сат? -Највероватније.
Највероватније?! -Херболози дебатују о њеном дејству у слаткој и сланој води.
Сад ми то кажеш? Мора да се шалиш! -Само сам хтео да помогнем.
Био си кориснији од Рона и Хермионе. Где ли су они?
Изгледаш мало напето, Хари. -Немој да причаш?
Добродошли на други подвиг.
Сваком од наших подвижника синоћ је украдено нешто драгоцено.
Те драгоцености, по једна за сваког подвижника, леже на дну Црног језера.
Да би успео, сваки од подвижника мора наћи своје благо и изронити на површину.
Просто, сем што за подвиг имају само један сат. -Убаци то у уста.
После тога, биће препуштени себи. Никаква магија их неће спасити.
Можете почети кад опали топ.
Шта је с њим? -Не знам, не видим га. -Боже. Убио сам Харија Потера.
То! -Шта?
Подвижница Бобатонса, гђица Делакер, је, нажалост, принуђена да одустане
тако да више не учествује у овом подвигу.
Али, и она је моја пријатељица!
Само једно!
Хајдемо доле.
Крум! Крум!
Асендио!
Хари!
Добро је. Добро му је. Барти!
Донеси му још један пешкир. -Све судије сместа овамо!
Спасио си је, иако ниси морао. Моја сестрица. Хвала ти.
И ти! Ти си помогао.
Помало.
Хари! -Хермиона! -Јеси ли добро? Сигурно се смрзаваш.
Твој поступак заслужује дивљење. -Стигао сам последњи, Хермиона.
Претпоследњи. Флер није успела да прође гриндиле.
Крум! Крум!
Тако је! Тако је! -Пажња!
Пажња!
Победник је г. Дигори, који је показао завидну контролу мехуроглаве чини.
Међутим, пошто би г. Потер стигао први, да није спасавао, не само г. Визлија,
него и остале, сложили смо се да му доделимо друго место,
због изузетне моралне снаге! -Друго место!
Браво, мајсторе. -Та морална снага. -То је супер. -Морална снага?
Чак и кад грешиш, све испадне добро. -Браво, г. Морална снаго. -Честитам!
Фино достигнуће. -Хвала вам. -Одлично, дечаче.
Видимо се код Хагрида, Хари. -Жао ми је што нисмо попричали.
На крају крајева, причу о теби сам чуо много пута.
Заиста изузетно. И трагично, наравно, када неко остане без породице.
Никад више нисмо потпуни, зар не?
Ипак, живот иде даље и ево нас сада.
Сигуран сам да би твоји родитељи данас били поносни на тебе. -Бартемијусе!
Покушаваш ли да намамиш Потера да стажира у Министарству?
Последњи који је отишао, никада није изашао из Одсека за мистерије!
А кажу да сам ја луд.
Сећам се када сам вас први пут срео. Гомила неприлагођених.
Биће да ме помало подсећате на мене. А ево нас сада, четири године касније.
Још увек смо неприлагођени. -Можда, али сада имамо једни друге.
И Харија, који ће ускоро бити најмлађи победник Турнира три чаробњака!
Хогвортс, Хогвортс, Хоги Ворти Хогвортс, Молимо те, научи нас нешто...
Господине Чучањ?
Човек је овде убијен, Фаџе. А биће их још. Мораш нешто да предузмеш. -Нећу.
У оваквим временима, свет вештаца од вођа захтева снагу, Дамблдоре!
Онда је покажи! -Турнир неће бити отказан. Нећу да испаднем кукавица.
Прави вођа чини праве ствари, без обзира на то шта други мисле.
Шта си рекао? -Извините. Знајте да овај разговор више није приватан.
Хари, драго ми је што те видим. -Могу да дођем касније, професоре.
Не треба. Министар и ја смо завршили. Брзо се враћам. Министре, после вас.
Ваш шешир. Слободно узми мало бубашвабоница, док се не вратим.
Али морам да те упозорим, мало су оштре.
Професоре? Професоре? -Да?
Игоре Каркарове, доведени сте из Аскабана, да сведочите пред Саветом.
Ако се ваше сведочење покаже значајним, могли бисмо одмах да вас ослободимо.
Савет вас и даље сматра осуђеним смртождером. Прихватате ли ове услове?
Прихватам. -Шта желите да изнесете? -Знам имена.
Тамо је био Розијер, Еван Розијер.
Розијер је мртав. -Са собом је однео и део мене. -Нисам знао.
Ако је то све што сведок има да понуди... -Не, не.
Тамо је био Руквуд! Он је шпијун. -Августус Руквуд из Одсека за мистерије?
Да, баш тај. Преносио је податке Знате-Већ-Коме из самог Министарства.
Врло добро. Савет ће то размотрити. У међувремену, враћате се у Аскабан.
Не! Чекајте, молим вас! Има још. А Снејп? Северус Снејп!
Као што је Савету познато, ја сам већ пружио доказе о томе.
Северус Снејп је био смртождер, али је, пре пада лорда Волдемора,
уз велики ризик, постао наш шпијун. -То је лаж!
Сада није смртождер као ни ја. -Снејп је остао одан Мрачном господару!
Тишина!
Ако сведок нема више значајних имена, ово саслушање је завршено.
Не, чуо сам за још једно. -Шта то? -Име.
Да? -Поуздано знам да је та особа хватала и употребом Болне клетве,
мучила аурора Френка Лонгботома и његову жену! -Име. Дај ми име!
Барти Чучањ млађи.
Држите га!
Склањајте своје прљаве руке с мене, бедници!
Здраво, оче. -Ти ниси мој син.
Радозналост није грех, Хари, али, требало би да будеш опрезнији.
То је Сито за мисли. Врло корисно, ако ти је, као и мени, мозак преоптерећен.
Омогућује ми да поново видим нешто што сам раније видео.
Видиш, Хари, нешто сам тражио и тражио, неку ситницу,
нешто можда превиђено, а што би објаснило зашто се ови ужаси догађају.
И сваки пут када сам близу одговора, он ми измакне. То ме излуђује.
Господине? Шта се, на крају, десило са сином г. Чучња?
Послат је у Аскабан. Бартија је то уништило.
Али, није имао избора. Доказа је било превише.
Зашто питаш? -Зато што сам га сањао.
Било је то летос, пре школе.
У том сну, био сам у кући.
И Волдемор је био тамо, само још није сасвим био људско биће.
И Црвореп је био тамо. И син г. Чучња.
Да ли је било још таквих снова? -Да. Увек тај исти.
Мислите ли да се стварно догађа то што видим у тим сновима?
Мислим да није мудро да се бавиш тим сновима и да је најбоље да их просто
одбациш.
То је знак, Северусе. Ти добро знаш шта то значи, као и ја.
Потеру! Где то журиш?
Честитам, твој наступ на Црном језеру је био инспиративан.
Шкргоров, грешим ли? -Да, господине.
Врло маштовито. Ретка биљка, тај шкргоров.
Нећеш га наћи у било којој башти. Као ни ово.
Знаш ли шта је ово? -Пена за балончиће, господине?
Веритасерум. Три капи и Знаш-Већ-Ко би ти открио своје најмрачније тајне.
Употреба на студентима је, нажалост, забрањена. Мада, ако опет будеш крао
из мојих личних залиха, можда ћу да ти, случајно, сипам мало у сок од бундеве.
Ја ништа нисам украо. -Немој да лажеш!
Шкргоров је можда нешкодљив, али кожа дрекавца, муве чипкастих крила?
Спремаш вишесоковни напитак с друговима, а ја ћу да откријем зашто!
Сонорусе!
Данас је професор Ћудљиви ставио пехар Турнира дубоко у лавиринт.
Само он зна где. Будући да г. Дигори
и г. Потер деле прво место,
они ће први ући у лавиринт, а после њих г. Крум и гђица Делакер.
Ко први додирне пехар, биће победник!
Особље је добило задатак да обилази лавиринт.
Ако, у било ком моменту, подвижник жели да одустане од подвига,
он или она морају само да у ваздух испале црвене искре из својих штапића.
Подвижници! Окупите се! Брзо!
У лавиринту нема ни змајева ни створења из дубина. Чека вас још већи изазов.
Људи се промене у лавиринту. Наравно, нађите пехар ако можете,
али будите веома опрезни да притом не изгубите саме себе.
Подвижници, спремите се!
Срећно. -Моја момчино. -Видимо се касније, тата.
Кад избројим до три. Један...
Флер?
Флер.
Перикулум!
Сагни се! Сагни се!
Експелиармус!
Не, немој! Престани! Он је омађијан, Седриче!
Склони се од мене! -Омађијан је!
То!
Хари!
Редукто!
Хвала. -Нема фрке.
На час сам помислио сам да ћеш да пустиш да ме одвуче. -И ја, такође.
Луда игра. -Луда игра.
Крени!
Узми га. Спасио си ме, узми га!
Заједно ћемо. Један, два, три!
Јеси ли добро? -Јесам. Ти?
Где смо?
Већ сам био овде.
То је телепорт-кључ.
Хари, пехар је телепорт-кључ. -Већ сам био овде. У сну.
Седриче! Морамо сместа да се вратимо до пехара. -Шта је било?
Хари! Шта ти је? -Врати се до пехара!
Ко си ти? -Убиј непотребног! -Авада кедавра! -Не! Седриче!
Учини то! Сада!
Кост оца, невољно дата.
Месо слуге, добровољно жртвовано.
И крв непријатеља.
Силом узета.
Мрачни господар ће устати. Поново!
Мој штапић, Црворепе.
Испружи руку. -Господару. Хвала, господару.
Другу руку, Црворепе.
Добро дошли, другови моји. Тринаест година је прошло,
а ви стојите преда мном, као да је то било тек јуче.
Признајем да сам разочаран. Ниједан од вас није ни покушао да ме пронађе.
Кребе! Мекнеру! Гојле!
Чак ни ти, Луцијусе.
Господару, да сам открио неки знак, макар и шапат о томе где сте...
Било је знакова, мој љигави друже. И то већих од шапата.
Уверавам вас, господару, никад се нисам одрекао старих схватања.
Лице које сам морао да показујем сваки дан откако сте нестали...
Оно је моја права маска. -Ја сам се вратио.
Али због страха, не оданости.
Ипак, у протеклих пар месеци, доказао си да си користан, Црворепе.
Хвала вам, господару. Хвала.
Какав згодан дечак. -Не дирај га!
Хари! Скоро заборавих да си ту.
Стојиш на костима мога оца. Да.
Представио бих те, али ових дана се прича да си славан скоро колико и ја.
"Дечак који је преживео". Легенда о теби је надувана лажима, Хари.
Да ли да откријем шта се стварно догодило те ноћи, пре 13 година?
Да обзнаним како сам заиста изгубио своје моћи?
Да кажем? То је била љубав.
Давши живот за сина, Лили Потер му је обезбедила највећу могућу заштиту.
Нисам могао ни да га додирнем. Требало је да предвидим древну магију.
Али, нема везе. Ствари су се промениле.
Сада могу да те додирнем.
Запањујуће је шта може да учини неколико капи твоје крви.
Подигни свој штапић, Потеру! Подигни га! Устај! Устај!
Учили су те правилима двобоја? Прво се наклонимо један другом.
Хајде, будимо пристојни. Дамблдор не би желео да заборавиш манире.
Наклони се!
Тако је боље. А сада... -Не.
Круцио!
Тако је, Хари. Твоји родитељи би били поносни.
Нарочито твоја прљава нормалска мајка.
Експелиар...
Убићу те, Хари Потеру. Уништићу те.
Од вечерас, нико више никада неће сумњати у моје моћи.
Ако и буду причали о теби, причаће само о томе како си молио да умреш.
И како сам ја, као милосрдни господар, услишио твоју молбу.
Устај!
Не окрећи ми леђа, Хари Потеру! Хоћу да ме гледаш док те убијам!
Хоћу да гледам како се гаси светлост у твојим очима!
Како хоћеш. Експелиармус! -Авада кедавра!
Не радите ништа! Ја ћу да га докрајчим!
Он је мој!
Хари, када се веза прекине, мораш да стигнеш до телепорт-кључа.
Ми можемо да се задржимо врло кратко и дамо ти мало времена.
Хари, врати моје тело. Врати моје тело мом оцу.
Пусти. Душо, спреман си.
Пусти! Пусти!
Аћио!
Не!
Успео је!
Хари! -Не! Не, немојте!
Шта се то десило, Дамблдоре? -Он се вратио. Волдемор се вратио.
Седрик ме замолио да вратим његово тело. Нисам могао тамо да га оставим.
У реду је, Хари. Све је у реду. Дошао је кући. Обојица сте дошли.
Задржи све на местима! Дечак је убијен.
Морамо да склонимо тело, Дамблдоре. Овде је превише људи.
Пустите ме да прођем. Пустите ме да прођем!
То је мој син! То је мој дечак!
Моја момчина!
Хајде. Устани. Полако! -Не.
Не желиш да будеш овде. Хајде. -Не!
У реду је, уз тебе сам. Само полако.
Не! Не!
Јеси ли добро, Потеру? Боли ли те то?
Сада не толико. -Можда да погледам?
Пехар је био телепорт-кључ. Неко га је омађијао.
Како је било? Какав је био он? -Ко? -Мрачни господар.
Какав је осећај бити у његовом присуству? -Не знам.
Као да сам упао у један од мојих снова. Један од кошмара.
Да ли је било и других? Да ли је на гробљу било и других?
Ја... Не сећам се да сам споменуо гробље, професоре.
"Нису ли змајеви чудесна бића?"
Мислиш да би те тај бедни глупан одвео у шуму, да му ја то нисам предложио?
Да би ти Седрик рекао да отвориш јаје под водом, да ја то нисам рекао њему?
Да би ти тупави Невил Лонгботом нашао шкргоров да га нисам навео на то?
Ви сте ставили моје име у Ватрени пехар. Ви сте бацили чини на Крума, али...
"Али, али..." Победио си јер сам ја то издејствовао, Потеру.
Завршио си на том гробљу, јер је тако било планирано. Сада је ствар готова.
Крв која тече овим венама, сада је и у Мрачном Господару.
Замисли како ће ме наградити када сазна
да сам, једном заувек, ућуткао великог Харија Потера.
Експелиармус!
Северусе.
Попиј то. Знаш ли ко сам ја? -Албус Дамблдор.
Да ли си ти Аластор Ћудљиви? -Нисам. -Да ли је он у овој соби?
Хари, склони се одатле!
Јеси ли добро, Аласторе? -Жао ми је, Албусе. -То је Ћудљиви. А ко је...?
Вишесоковни напитак. -Сада знамо ко је крао твоје залихе, Северусе.
Ускоро ћемо да те избавимо.
Хари!
Барти Чучањ Млађи. -Показаћу ти мој, ако ми ти покажеш свој.
Руку, Хари.
Ви знате шта то значи? Лорд Волдемор се вратио!
Жао ми је. Ништа нисам могао. -Пошаљите сову у Аскабан.
Видеће да им недостаје затвореник.
Дочекаће ме као хероја. -Можда. Никада нисам имао времена за хероје.
Данас се суочавамо са заиста ужасним губитком.
Седрик Дигори је био, као што сви знате, изузетно вредан,
бескрајно поштен и што је најважније
поуздан и посвећен друг.
Зато мислим да имате право да знате истину како је умро.
Седрика Дигорија је убио лорд Волдемор!
Министарство не жели да вам то кажем, али то би била увреда сећању на њега.
Јер, бол који сви осећамо због овог тешког губитка, подсећа ме
подсећа све нас, да, иако долазимо с разних страна и говоримо разне језике,
наша срца куцају као једно.
С обзиром на протекле догађаје,
везе и пријатељства, остварена ове године, биће важнија него икад.
Памтите то и смрт Седрика Дигорија неће бити узалудна.
Памтите то и одаћемо почаст момку који је био
љубазан и искрен и храбар и поуздан, све до самог краја.
Никад нисам волео ове завесе. Запалио сам их на четвртој години.
Случајно, наравно.
Ове сам те године довео у велику опасност, Хари. Жао ми је.
Професоре, када сам био на том гробљу,
као да су се у једном моменту Волдеморов и мој штапић повезали.
Приори инкантатем.
Те ноћи си видео своје родитеље? Поново су се појавили.
Никаква магија не може да врати мртве, Хари. Верујем да то знаш.
Пред нама су мрачна и тешка времена.
Ускоро ћемо сви морати да бирамо између исправног и лакшег пута.
Али, запамти ово. Овде имаш пријатеље. Ниси сам.
Хермиона! Ово је за тебе. Пиши ми. Обећај.
Довиђења, Роне.
Хоћемо ли икада имати обичну и мирну годину на Хогвортсу? -Не.
Тако сам и мислио. Онда добро. Шта је живот без понеког змаја?
Сад ће се све променити.
Тако је.
Обећајте да ћете летос да ми пишете. Обојица. -Ја нећу. Знаш да нећу.
Хари хоће, хоћеш ли? -Ма, да. Сваке недеље.
Превод и адаптација: Телконтар
Preuzeto sa www.titlovi.com