Valois.
Valois!
Valois.
Valois!
HARRY POTTER JA AZKABANIN VANKI
Harry, Harry, Harry! Avaa ovi.
Vernon-setä.
Minun täytyy saada allekirjoituksesi tähän.
- Mikä se on? - Ei mikään.
- Vain koulujuttu. - Ehkä myöhemmin, jos käyttäydyt siivosti.
Käyttäydyn, jos hänkin käyttäytyy.
- Olet yhä täällä? - Kyllä.
Älä sano "kyllä" tuollaiseen kiittämättömään sävyyn.
Hyvää hyvyyttään veljeni pitää sinusta huolta.
Jos olisit ilmestynyt oveni eteen, olisin vienyt sinut suoraan orpokotiin.
Siellähän sinä olet, Dudley! Rakas söpöliinini!
Anna tädille suukko.
Vie Margen matkalaukku yläkertaan!
Hyvä on.
Tässä hieman ruokaa äidin pikku söpöläiselle.
Haluaisitko hieman viiniä, Marge?
Jos nyt ihan vähän, kiitos. Todella herkullista ruokaa!
Vähän enemmän.
Minä yleensä vain paistan jotain, kun täytyy pitää huolta 12 koirastanikin.
Vielä vähän. No nyt on hyvä.
Haluaisitko pienen tilkan konjakkia?
Mitä sinä tuijotat?
- Mihin kouluun lähetit pojan, Vernon? - Pyhään Brutukseen.
Se on paras laitos toivottomille tapauksille.
Käytetäänkö Pyhässä Brutuksessa keppiä?
Käytetään. Minä olen saanut selkääni useita kertoja.
Upeaa. Minä en siedä ihmisten vetistelyä selkäsaunasta, vaikka he ansaitsisivatkin sen.
Ei sinun pidä syyttää itseäsi tästä, Vernon.
Kaikki on kiinni vain pojan verestä. Hänellä on likaista verta.
Mitä pojan isä teki työkseen, Petunia?
Ei mitään, hän ei käynyt töissä. Hän oli työtön.
- Juoppo mikä juoppo. - Se on valetta.
- Mitä sinä sanoit? - Isäni ei ollut juoppo.
Älä huolestu, Petunia!
Minulla vain on niin luja ote.
Nyt taitaa olla nukkumaanmenoaikasi.
Ole hiljaa, Vernon. Sinä, siivoa tämä!
Isällä ei ole tässä mitään merkitystä, pelkästään äidillä.
Näen sitä jatkuvasti koirissa.
Jos nartussa on jotain vikaa, niin taatusti on pennussakin.
Suu kiinni! Suu kiinni!
Mitä?
Annas kun minä kerron sinulle...
Vernon. Vernon, tee jotain!
Sinnittele!
Sain sinusta otteen, Marge.
- Älä katso sinne! - Olen pahoillani.
Voi ei, Vernon! Voi Luoja!
Palauta hänet ennalleen! Palauta hänet ennalleen, heti!
- Tai saat kuulla kunniasi. - En! Hän sai sen mitä ansaitsikin.
- Pysy kaukana minusta! - Et saa taikoa koulun ulkopuolella!
- Kokeillaanko? - Sinua ei päästetä sinne enää takaisin.
- Sinulla ei ole paikkaa minne mennä. - Ei haittaa minua.
Missä tahansa on parempi kuin täällä.
Tervetuloa Poimittaislinjalle!
Hätäkuljetus turvattomille velhoille ja noidille.
Minä olen Stan Pikitie ja toimin konduktöörinänne tänä iltana.
Mitä sinä siellä alhaalla teet?
- Minä kaaduin. - Miksi sinä kaaduit?
- En minä sitä tahallani tehnyt! - No tule nyt jo.
Ei ole aikaa hukattavana.
Mitä sinä tuijotat?
- En mitään. - No tule sitten sisään!
Mene vain. Minä hoidan tämän.
Liikettä! Liikettä! Liikettä!
- Lähdetään, Ern. - Joo, lähdetään Ernie!
Kyyti tulee olemaan pomppuista.
- Minkä kerroitkaan olevan nimesi? - En ole sanonut sitä.
- Minne sinä olet menossa? - Vuotavaan noidankattilaan. Se on Lontoossa.
Kuulitko, Ernie? Vuotavaan noidankattilaan, Se on Lontoossa.
Vuotavaan noidankattilaan. Siellä on ampiaiskeittoa.
Muista syödä se, ennen kuin se syö sinut.
Eivätkö jästit näe bussia?
Jästit? He eivät näe mitään öisin.
He eivät ikinä tajua mitään.
Ernie, pieni vanha nainen kello kahdessatoista!
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan, seitsemän, kuusi, viisi, -
neljä, kolme, kolme ja puoli, kaksi, yksi ja kolme neljäsosaa.
Nyt!
Kuka tuo on?
Tuo mies.
Kukako tuo on?
Hän on Sirius Musta.
Älä sano minulle, ettet ole koskaan kuullut Sirius Mustasta.
Hän on murhaaja.
Hän joutui sen takia Azkabaniin.
Miten hän pakeni?
Juuri se onkin se kysymys!
Hän on ensimmäinen, joka teki sen.
Hän oli suuri kannattaja...
Tiedät-kai-kenen.
Olethan sinä kuullut hänestä?
Joo.
Hänestä olen kyllä kuullut.
Ernie, vastaantulijoita kello kahdessatoista.
Ne lähestyvät.
Ernie, ohenna bussi!
Varokaa päätänne.
Hei kaverit.
Minkä takia näytätte pitkää naamaa?
Olemme lähes perillä. Olemme lähes perillä.
Vuotava noidankattila.
Seuraava pysäkki: Iskunkiertokuja.
Herra Potter!
Viimeinkin.
- Lähdetään! - Niin! Lähdetään, Ernie.
Huoneeseen yksitoista.
Hedwig!
Sinulla on viisas lintu, herra Potter.
Se saapui tänne viisi minuuttia ennen sinua.
Taikaministerin velvollisuutena minun täytyy kertoa teille, herra Potter, -
että aiemmin tänä iltana setäsi sisar -
löydettiin savupiipusta läheltä Sheffieldiä.
Vahinkotaikojen peruutusosastomme työntekijät menivät setäsi sisaren luo, -
ja puhkaisivat hänet sekä käsittelivät hänen muistiaan.
Nyt hän ei muista mitään tapahtuneesta.
Joten ei siitä sen enempää, -
eikä siitä koitunut minkäänlaisia vahinkoja.
Saisiko olla ampiaiskeittoa?
Ei kiitos.
- Ministeri? - Niin.
- En ymmärrä. - Mitä?
Rikoin lakia.
Alaikäiset velhot eivät saa käyttää taikuutta kotonaan.
Ei se mitään, Harry, ei ministeriö Azkabaniin ihmisiä vie, jos he paisuttavat tätejänsä.
Mutta tuolla lailla karkaaminen -
tällaisten asioiden aikana, -
on todella vastuutonta.
Millaisten asioiden alla?
Tappaja on vapaalla jalalla.
Tarkoitatko Sirius Mustaa?
Mutta mitä tekemistä hänellä on kanssani?
Ei tietenkään mitään.
Olet turvassa. Ja vain sillä on väliä.
Huomenna palaat takaisin Tylypahkaan.
Tässä ovat muuten uudet koulukirjasi.
Huolehdin, että ne tuotiin tänne. Tom näyttää sinulle huoneesi.
Hedwig.
Muuten, Harry, nyt kun olet täällä, olisi parasta, ettet -
harhailisi ympäriinsä.
Siivooja.
Hyvä on, tulen takaisin myöhemmin.
Varoitan sinua, Hermione.
Pidä tuo petosi poissa Kutkan kimpusta, tai teen siitä täytetyn.
Se on kissa. Mitä oikein odotit? Se on sille luonteenomaista.
Kissako? Niinkö sinulle sanottiin?
Mielestäni se näyttää karvaiselta possulta.
Tuo on suulasta kuulla joltain, joka pitelee tuollaista haisulia sylissään.
Koukkujalka-parka.
- Älä välitä tuosta ilkeästä pojasta. - Harry!
Egypti. Millainenkohan se on?
Upea, paljon vanhaa tavaraa, kuten muumioita ja hautoja. Jopa Kutkalla oli kivaa siellä.
Tiedäthän, että egyptiläiset palvoivat kissoja?
Niin, vain tyhmät ihmiset.
- Et kai näyttele sitä kuvaa taas? - En ole näyttänyt sitä kenellekään.
Et varmaan kellekään.
Jos ei lasketa Tomia, Day Matea, Night Matea, -
kokkia, sitä vessan korjaajaa, ja sitä velhoa Bozoasta.
Rouva Weasley.
- Mukava nähdä sinut, rakas. - Mukava nähdä sinutkin.
- Onko sinulla kaikki tarvitsemasi. - Kyllä.
- Kaikki kirjasikin? - Kyllä, ne ovat kaikki yläkerrassa.
- Kaikki vaatteesikin? - Kaikki on mukana.
- Hyvä poika. - Kiitos.
- Miten sujuu, Potter? - Herra Weasley.
- Voisimmeko jutella hieman? - Totta kai.
- Hermione! - Hyvää huomenta, herra Weasley.
Odotatko innolla uutta lukukautta?
Kyllä, siitä pitäisi tulla mahtavaa.
Harry, ministeriössä on henkilöitä, jotka mielellään -
sulkisivat suuni asiasta, minkä aion nyt paljastaa sinulle.
Mutta minusta sinun on tiedettävä tosiasiat.
Sinä olet vaarassa.
Suuressa vaarassa.
Onko tällä mitään tekemistä Sirius Mustan kanssa?
Mitä sinä tiedät Sirius Mustasta, Harry?
- Vain sen, että hän karkasi Azkabanista. - Tiedätkö miksi?
- 13 vuotta sitten, kun pysäytit... - Voldemortin.
- Älä lausu hänen nimeään ääneen. - Anteeksi.
Kun pysäytit tiedät-kai-kenet, Musta menetti kaiken.
Mutta tänäkin päivänä, hän on edelleen lojaali herralleen.
Hänen mielestään sinä olet ainoa asia, joka estää -
tiedät-kai-ketä palaamasta voimiinsa.
Ja siitä syystä -
hän karkasi Azkabanista.
Löytääkseen sinut...
Ja tappaakseen minut.
Sinun on luvattava minulle, että mitä ikinä kuuletkin, -
et lähde etsimään Mustaa.
Herra Weasley, -
miksi lähtisin etsimään henkilöä, joka tahtoo tappaa minut?
Hyvänen aika sentään!
Älä kadota sitä!
Ei minun ollut tarkoitus täyttää häntä, en vain voinut hillitä itseäni.
Mahtavaa!
Oikeasti Ron, se ei ole hauskaa.
Harry on onnekas, kun häntä ei erotettu.
Luulenpa, että olin onnekas, kun minua ei pidätetty.
Minusta se on silti mahtavaa.
Tulkaa, kaikkialla muualla on täyttä.
Kukakohan tuo on?
- Hän on professori R.J. Lupin. - Sinähän tiedät kaiken!
Kuinka hän voi tietää kaiken?
Se lukee hänen matkalaukussaan.
- Nukkuukohan hän oikeasti? - Näyttää siltä. Miten niin?
Minun on kerrottava teille jotakin.
Ymmärsinkö nyt oikein?
Sirius Musta karkasi Azkabanista, löytääkseen sinut.
Niin.
Mutta he nappaavat Mustan, eikö vain?
- Kaikkihan häntä etsivät. - Totta kai.
Paitsi, että kukaan ei ole aiemmin karannut Azkabanista, -
ja hän on murhanhimoinen hullu.
Kiitos, Ron.
Miksi me pysähdymme?
Emme voi olla vielä perillä.
Mitä oikein on tekeillä?
En tiedä. Ehkä juna hajosi.
Ron! Se oli minun jalkani!
Tuolla ulkona liikkuu jotain.
Luulen, että jokin nousi junaan.
Mitä oikein tapahtuu?
Oletko kunnossa, Harry?
Kiitos.
Syö tämä. Se auttaa.
Se on suklaata.
Mikä se olio oli?
Se oli ankeuttaja.
Yksi Azkabanin vartijoista. Se on jo lähtenyt. Se etsi junasta Sirius Mustaa.
Suokaa anteeksi, mutta käyn hieman jututtamassa kuljettajaa.
Syö. Siitä tulee parempi olo.
Mitä minulle tapahtui?
Olit hirvittävän jäykkä.
Luulimme, että sait jonkinlaisen kohtauksen.
Kuuliko kumpikaan teistä?
Tiedättehän...
Sen äänen.
Emme. Se oli tosin aika outoa.
Tuntui, etten olisi enää ikinä iloinen.
Joku kirkui.
Joku nainen.
Kukaan ei huutanut, Harry.
Tervetuloa. Tervetuloa jälleen Tylypahkaan.
Haluaisin sanoa muutaman sanan, -
ennen kuin aloitamme juhlinnan erinomaisella juhla-aterialla.
Ensimmäisenä haluan toivottaa tervetulleeksi professori R. J. Lupinin, -
joka on uusi pimeyden voimilta suojautumisen opettaja.
Onnea matkaan, professori.
Sen takia hän antoi sinulle suklaata, Harry.
Potter! Onko totta, että pyörryit?
Siis, että oikeasti pyörryit?
- Turpa tukkoon, Malfoy. - Miten hän sai selville?
Älä välitä.
Taikaolentojen hoidon opettaja on päättänyt jäädä eläkkeelle, -
että voisi viettää enemmän aikaa jäljelle jääneiden raajojensa kanssa.
Onneksemme voin ilmoittaa, -
että hänen paikalleen tulee, kuka muukaan, -
kuin Rubeus Hagrid.
Viimeisenä, vielä yksi tiedote.
Taikaministeriön pyynnöstä Tylypahka -
toimii toistaiseksi isäntänä Azkabanin ankeuttajille, -
kunnes Sirius Musta on saatu kiinni.
Ankeuttajat vartioivat jokaista sisäänkäyntiä.
Minulle on vakuutettu, ettei niiden läsnäolo tule häiritsemään päivittäisiä toimiamme.
Varoituksen sana.
Ankeuttajat ovat pahoja olentoja.
Ne eivät erota sitä, joka tulee niiden tielle tai sitä, jota ne etsivät.
Siksi minun täytyy varoittaa teistä jokaista, -
ettette anna niille syytä vahingoittaa teitä.
Ankeuttajat eivät ole luonteeltaan anteeksiantavia.
Mutta kuten tiedätte, -
onni löytyy pimeimpinäkin aikoina, -
kun muistaa laittaa valot päälle.
Suuri Fortuna.
Kuuntele nyt häntä. Hän ei päästä minua sisään.
- Suuri Fortuna. - Ei, odottakaa, odottakaa. Katsokaa tätä.
- Uskomatonta! Tein sen äänelläni. - Suuri Fortuna.
- Hyvä on. Menkää sisään. - Kiitos.
Hän tekee yhä sitä. Hän ei osaa edes laulaa.
Loistavaa. Tämä on apina.
Mikä tuo on?
Älä anna hänelle enää uutta.
Hei, kokeile norsua.
- Haluatko yhden? - Voisihan sitä.
Haluan yhden noista!
Katsokaa hänen kasvojaan!
Tervetuloa, lapseni.
Tässä huoneessa tulette oppimaan -
ennustamisen jalot taidot.
Tässä huoneessa tulette ymmärtämään näön merkityksen.
Minä olen professori Punurmio.
Yhdessä voimme katsoa tulevaisuuteen!
Tällä lukukaudella käsittelemme ennustamisen perusasiat.
Mihin kuuluu teenlehtien tulkitsemisen salaisuudet, joten ottakaa vastapäätä istuvan -
henkilön kuppi.
Totuus makaa sen pohjalla, aivan kuin lauseet kirjojen uumenissa, -
odottaessaan luetuiksi tulemista.
Mutta ensimmäiseksi teidän täytyy avartaa mielenne.
Ensimmäiseksi teidän pitää katsoa yli maallisen!
- Tämä on roskaa. - Mistä sinä tulit?
Minäkö? Olen ollut täällä koko ajan.
Sinä, poika, onko isoäitisi terve?
Eiköhän.
En olisi niin varma. Anna kuppisi.
Sääli...
Avartakaa mielenne!
Aurasi sykkii!
- Katsotko yli maallisen, kuten luulen? - Varmasti.
Katso kuppiin. Kerro mitä näet.
Harryllä on hutera risti.
Se tarkoittaa kärsimystä.
Tuo tuossa voisi olla aurinko, -
joka tarkoittaa onnellisuutta.
Joten sinä kärsit, -
mutta olet onnellinen siitä.
Ojenna kuppisi.
Voi kultapieni.
Sinulla on -
kalmakoira.
- Kalvakoila? Mikä on kalvakoila? - Ei kalvakoila, idiootti, vaan kalmakoira!
Koiran epänormaali muoto.
Se on yksi synkimmistä merkeistä maailmassa.
Se on merkki -
kuolemasta.
Ethän usko, että kalmakoiralla olisi mitään tekemistä Sirius Mustan kanssa, ethän?
Oikeasti, Ron, jos kysyt minulta, ennustaminen on puistattavaa.
- Muinaiset riimut, siinä on kiehtova aine. - Muinaiset riimut?
- Kuinka monta kurssia sinulla on tänä vuonna? - Onhan niitä muutama.
Odotas nyt. Tuo ei ole mahdollista.
Muinaiset riimut on samaan aikaan ennustamisen kanssa.
Se tarkoittaa, että olit kahdella tunnilla samaan aikaan.
Älä ole tyhmä, Ron. Miten kukaan voisi olla samaan aikaan kahdella tunnilla?
"Avartakaa mielenne."
Käyttää nyt kokonainen tunti, jotta voisi katsoa tulevaisuuteen.
Tulkaa nyt. Tulkaa lähemmäksi. Aloitetaan, jos teille sopii.
Minulla on yllätys tälle kerralle. Loistava tunti.
Seuratkaa minua.
Täällä ollaan. Pulinat pois. Menkää tuonne ja avatkaa kirjanne sivulta 49.
- Ja kuinkahan meidän pitäisi tehdä se? - Silität vain kirjanselkää.
- Älä ole tuollainen nyhverö, Longbottom. - Kaikki hyvin, kaikki hyvin!
- Oliko tuo mielestänne hauskaa? - Hirvittävän hauskaa. Todella vitsikästä.
Tämä koulu on aivan heitteillä.
Odottakaa, kunnes isäni kuulee, että tuo älykääpiö on opettajana täällä.
Tuki turpasi, Malfoy.
Ankeuttaja!
- Sitä pitää silittää ensin. - Niin.
Eikö se olekin kaunis?
Tervehtikää Hiinokkaa.
Hagrid, mikä tuo oikein on?
Se on hevoskotka.
Ensimmäinen asia, joka niistä pitää tietää -
on se, että ne ovat todella ylpeitä otuksia.
Niitä voi loukata helposti.
Sitä ei kannata tehdä, -
sillä se voi jäädä viimeiseksi teoksi.
Kuka haluaa tulla tervehtimään sitä?
Hienoa, Harry.
Tule tänne.
Sen on annettava tehdä aloite.
Se on kohteliasta.
Astu lähemmäs ja kumarra. Sitten odota, että kumartaako se takaisin.
Jos se kumartaa, voit koskea sitä.
Jos ei...
Palataan siihen myöhemmin.
Kumarra.
Matalaksi.
Peräänny, Harry.
Pysy paikoillasi.
Hienosti tehty, Harry.
Siinä palkkio.
Voit mennä taputtamaan sitä.
Mene vain, älä ujostele.
Hitaasti...
Ei niin nopeasti.
Hitaammin, Harry.
Hitaasti...
Anna sen tulla luoksesi.
Hitaasti, hitaasti.
Hyvä! Hienoa, Harry.
- Nyt se voisi antaa sinun ratsastaa. - Mitä?
- Hagrid! - Tähän näin, missä siivet kiinnittyvät.
Älä vedä sitä sulista, sillä se ei pidä siitä.
Hienoa, Harry. Todella hyvä.
Voi hyvänen aika.
- Miten ensimmäinen päiväni sujuu? - Loistavasti, professori.
Et taida olla ollenkaan vaarallinen?
- Senkin järjetön luontokappale. - Malfoy, älä!
Hiinokka!
Mene pois, hupsu olento.
- Se melkein tappoi minut! - Rauhoitu, se on pelkkä naarmu!
Hagrid!
Hänet täytyy viedä sairaalaan.
Olen opettaja, minä vien hänet.
- Tulet katumaan tätä. - Tunti on ohi.
Ja sinun saamarin kanasi!
- Koskeeko sinuun paljon, Draco? - Ajoittain.
Olen kuitenkin onnekas, sillä Matami Pomfrey sanoi, -
että olin lähellä menettää käteni. En olisi mitenkään voinut työskennellä viikkoihin.
Kuunnelkaa tuota idioottia.
Latelee kyllä niin paksua.
- Hagridia ei sentään erotettu. - Mutta Dracon isä on kuulemma suunniltaan.
- Tämä ei ole vielä ohi. - Hänet on nähty! Hänet on nähty!
- Kenet? - Sirius Musta.
Dufftownissa? Se ei ole kaukana täältä.
Ette kai usko, että hän tulee Tylypahkaan? Ettehän?
- Ankeuttajia on joka ovella. - Ankeuttajia?
Hän on jo kerran päässyt niiden ohi. Miksei hän tekisi sitä uudelleen?
Aivan. Musta voi olla missä vain.
Kuin yrittäisi tarttua savuun pelkillä käsillä.
Mielenkiintoista, eikö vain?
Haluaisiko kukaan arvata, mitä tuolla sisällä on?
- Siellä on mörkö. - Oikein hyvä.
Osaako joku kertoa, miltä mörkö näyttää?
- Kukaan ei tiedä. - Mistä hän ilmestyi?
Möröt ovat muodonmuuttajia. Ne ottavat sen muodon, jota kyseinen henkilö eniten pelkää.
- Se tekee niistä niin... - Hirvittäviä, aivan.
Onneksi on olemassa hyvin yksinkertainen loitsu karkottamaan mörön.
Harjoitellaan sitä nyt.
Ilman sauvoja, pyydän.
Toistakaa perässäni.
- Naurretavus. - Naurretavus.
Oikein hyvä, vähän kovempaa. Mahdollisimman selvästi.
- Naurretavus! - Naurretavus!
- Tämä luokka on naurettava. - Oikein hyvä.
Siinä oli helpoin osuus. Loitsun lausuminen ei yksistään riitä.
Lopullinen niitti mörön karkottamiseen on nauru.
Teidän on saatava se uskomaan, että pidätte sen ottamaa muotoa huvittavana.
Antakaahan kun näytän. Neville, auttaisitko?
Älä ujostele. Tule.
Mikä sinua pelottaa eniten?
- Professori Kal... - Anteeksi?
- Professori Kalkaros. - Professori Kalkaros?
Kaikki me pelkäämme häntä.
Ja sinähän asut isoäitisi kanssa?
Kyllä, mutta en halua, että tuo mörkö muuttuu häneksikään.
Ei.
Ei se muutu.
Kuvittele hänen vaatteensa, vain vaatteet, ja hyvin selvästi.
- Hänellä on punainen käsilaukku. - Meidän ei tarvitse kuulla sitä.
Kunhan näet sen, niin mekin näemme.
Kun avaan tuon kaapin, -
haluan, että teet näin.
Kuvittele Professori Kalkaros isoäitisi vaatteissa. Pystytkö siihen?
Sauva valmiina? Yksi, kaksi, kolme.
Ajattele, Neville.
Naurretavus!
Mahtavaa, Neville. Uskomatonta!
Jonon hännille siitä. Muodostakaa jono!
Muodostakaa jono.
Jokainen ajattelee sitä, mitä pelkää eniten, -
ja muuttaa sen joksikin huvittavaksi.
Seuraava! Ron!
Keskity.
Ole valmiina!
- Sauva valmiina, Ron. - Naurretavus.
Näittekö? Erittäin hyvä.
Loistavaa, erittäin nautittavaa taikuutta.
Parvati, sinun vuorosi.
Näytä meille mitä näet.
Valmiina... Paikoillanne...
Naurretavus!
Seuraava! Astu eteenpäin.
Loistavaa.
Ei!
Naurretavus!
Olen pahoillani tuosta.
Riittää tälle päivälle, kerätkää kirjanne ja palatkaa luokkaan, tunti on päättynyt.
Kiitos. Pahoittelen. Ei makeaa mahan täydeltä.
Muistakaa, että nämä vierailut Tylyahoon ovat etuoikeus.
Käyttäytykää kunnolla, tai tätä etuoikeutta ei enää sallita.
Ei allekirjoitettua lupalappua, ei vierailua kylään. Se on sääntö.
Ne joilla on lupalappu, seuratkaa minua, joilla ei ole, jääkää tänne.
Professori, jos allekirjoittaisitte sen, niin voisin mennä.
En voi. Vain vanhemmat, tai huoltaja voi, -
ja koska en ole kumpikaan, niin se olisi sopimatonta.
Olen pahoillani, Potter.
Se on viimeinen sanani.
Antaa olla sitten, kaverit. Nähdään myöhemmin.
Professori, voinko kysyä jotain?
Haluat tietää, miksi estin sinua kohtaamasta sitä mörköä.
Oletin, että olisit kuvitellut lordi Voldemortin muodon.
Ajattelin ensin lordi Voldemortia.
Sitten muistin yön siinä junassa.
Ja ankeuttajan.
Olen vaikuttunut. Se osoittaa, että se mitä pelkäät, on pelko itse.
Se on erittäin viisasta.
Ennen kuin pyörryin...
Kuulin jotain...
Naisen...
Huutavan...
Ankeuttajat pakottavat meidät paljastamaan muistomme.
He saavat voimansa meidän tuskastamme.
Luulen, että se oli äitini, sinä yönä, jona hänet murhattiin.
Kun aivan ensimmäisen kerran näin sinut, tunnistin sinut heti.
En arvestasi, vaan silmistäsi.
Ne ovat samanlaiset kuin äidilläsi, Lilyllä.
Kyllä, tunsin hänet.
Äitisi oli tukenani silloin, kun kukaan muu ei ollut.
Hän ei ollut vain lahjakas noita, -
vaan myös hyväntahtoinen nainen.
Hänellä oli taito nähdä kauneus toisissa ihmisissä, -
erityisesti silloin, -
kun toinen ei sitä itse nähnyt.
Isäsi James, taas...
Hänellä...
Hänellä oli taito joutua hankaluuksiin.
Taito...
Huhutaan, että hän siirsi sen sinulle.
Muistutat häntä enemmän kuin tiedätkään.
Aikanaan näet vielä, kuinka paljon.
Hunajaherttua on loistava, mutta ei mitään verrattuna Sekon pilapuotiin.
Luuletko, että pääsisit käymään siellä?
Kuulithan, että se on Tylyahon suosituin paikka?
Tiedän kyllä.
Mitä on tekeillä?
Varmaankin Neville unohti taas tunnussanan.
- Hei! - Ai, anteeksi.
Tehkää tietä, olkaa hyvät. Anteeksi, olen johtajapoika.
Perääntykää, kukaan ei astu sisään, ennen kuin se on kauttaaltaan tutkittu.
Lihava leidi on poissa.
Hienoa, hän olikin surkea laulaja.
Ei naurata, Ron.
Rauhoittukaa kaikki, takaisin paikoillenne.
Hiljaisuus, rehtori on täällä.
- Varokaa! - Kuulitte mitä hän sanoi! Varokaa!
Voro, hae kummitukset.
Etsikää linnan jokaisesta maalauksesta löytääksenne Lihavan leidin.
Ei tarvita kummituksia, professori.
Lihava leidi on tuolla.
Katsokaa eteenne! Hidastakaa! Kuunnelkaa, olen johtajapoika.
Rakas leidiseni, kuka teki tämän sinulle?
Silmät kuin paholaisella sillä on.
En voi sanoa hänen nimeään.
Se on hän, rehtori.
Se, josta he eivät puhu.
Se on täällä, jossain linnassa!
Sirius Musta!
Turvaa linnaa, Voro.
Kaikki muut menevät Suureen saliin.
Olen tutkinut koko tähtitornin ja pöllölän, mutta sieltä ei löytynyt mitään.
- Kiitos. - Kolmas kerros on myös tutkittu.
Erittäin hyvä.
Tutkin vankityrmät, rehtori, -
hänestä ei ollut jälkeäkään siellä, eikä missään muuallakaan linnassa.
En odottanutkaan hänen vitkastelevan.
Erikoinen ominaisuus, vai mitä luulet, -
päästä Tylypahkan linnaan yksinään, kenenkään huomaamatta.
- Melko erikoista, kyllä. - Kysymys onkin, miten hän onnistui?
Monille, siihen auttaa raha.
Saatat muistaa, että -
ennen lukukauden alkua ilmaisin pelkoa sinun nimittämää professoria...
Yksikään professori tässä linnassa ei auttaisi Sirius Mustaa pääsemään sisälle.
Olen aika vakuuttunut, että linna on turvallinen -
ja olen enemmän kuin halukas lähettämään oppilaat takaisin asuntoloihin.
Entäs Potter, pitäisikö häntä varoittaa?
Ehkäpä, mutta antaa hänen nyt nukkua.
Unissamme menemme maailmaan, joka on kokonaan omamme.
Antaa heidän uida syvimmässä meressä, -
tai liitää yli korkeimman pilven.
Kääntäkää sivulle 394.
Suokaa anteeksi.
Missä professori Lupin on?
Se ei oikeastaan ole huolen aiheesi, vai onko?
Yllättävää sanoa, että teidän professorinne tuntee itsensä kykenemättömäksi opettaa, -
tällä hetkellä.
Kääntäkää sivulle 394.
Ihmissusia.
Mutta me olemme vasta aloittaneet opettelemaan punalakkeja ja kirskuristajia, -
meidän ei ole tarkoitus aloittaa lukemaan yöllisistä olennoista viikkoihin.
- Hiljaa. - Milloin hän tuli sisälle?
Näitkö hänen tulevan sisälle?
Kuka teistä osaa kertoa minulle animaagien ja ihmissusien eroavaisuudet?
Eikö kukaan?
Miten harmillista.
Antakaa minun. Animaagi on velho, joka itse valitsee muuttuvansa eläimeksi.
Ihmissudella ei ole vaihtoehtoa.
Kun on täysi kuu, ja kun hän muuttuu, hän ei enää muista kuka hän on.
Koska silloin eläimellinen puoli ottaa vallan.
Sen lisäksi ihmissusi vastaa oman kaltaistensa kutsuun.
Kiitoksia, herra Malfoy.
Tämä on toinen kerta, kun puhut ilman lupaa, neiti Granger.
Oletko kykenemätön hillitsemään itseäsi, -
vai ylpeiletkö sietämättömällä kaikkitietäväisyydelläsi.
Tuossa on järkeä, tiedäthän.
Viisi pistettä Rohkelikolta.
Vastalääkkeenä tietämättömyydellenne, -
ja haluan pöydälleni maanantai aamuun mennessä, -
ihmissusista kaksi pergamenttirullallista, -
erityisesti painottuen sen tunnistamiselle.
Mutta huomenna on huispausottelu.
Sitten suosittelen olemaan erityisen huolellinen, herra Potter.
Raajan menetys ei ole hyväksyttävä tekosyy.
Sivu 394.
Termi ihmissusi, -
on lyhennelmä anglosaksisesta sanasta, ware, -
joka tarkoittaa: ihminen ja susi, ihmissusi, ihminen susi.
On useita tapoja tulla ihmissudeksi...
Liikkumitor kuolitus!
Hän näyttää heikolta, eikö näytäkin.
Heikolta, mitä odotit? Hän tippui yli 30 metristä.
Niin, viedään sinut tähtitorniin...
- Nähdään miltä sinä näyttäisit. - Varmaan paremmalta kuin normaalisti.
Kuinka voit?
- Loistavasti. - Pelästytit meidät aika pahasti, kamu.
Mitä tapahtui?
- No, sinä tipahdit luudaltasi. - Todellako?
Tarkoitin ottelua, kuka voitti?
Kukaan ei syytä sinua.
Ankeuttajien ei kuuluisi tulla muurien sisäpuolelle.
Dumbledore oli raivoissaan.
Pelastettuaan sinut, hän lähti heti pois.
On jotain muutakin, mitä sinun pitäisi saada tietää, Harry.
Kun tipuit, -
luutasi lensi suoraan tällipajuun.
Olen pahoillani luudastasi.
Onko se korjattavissa?
Ei.
Miksi ankeuttaja vaikutti minuun niin...
- Tarkoitan enemmän kuin muihin. - Niin, ankeuttaja -
on inhottavin olento maan päällä, se syö kaikki -
hyvät tunteet, onnelliset muistot, -
kunnes henkilölle ei jää mitään kuin pahimmat kokemukset.
Sinä et ole heikko.
Ankeuttaja vaikutti sinuun eniten, koska sinun -
menneisyydessäsi on kauhuja, joita luokkatoverisi eivät pysty edes kuvittelemaan.
- Sinulla ei ole mitään hävettävää. - Olen peloissani.
Pitäisin sinua tyhmänä, jollet pelkäisi!
Minun täytyy tietää miten taistella heitä vastaan.
Voisit opettaa minua.
Sait ankeuttajan katoamaan silloin.
Niitä oli silloin vain yksi.
Mutta sait sen silti lähtemään.
En väitä olevani asiantuntija.
Mutta, koska ankeuttaja on erityisen kiinnostunut nimenomaan sinusta, -
niin ehkäpä minun tulisi opettaa sinua.
Mutta vasta lomapäivien jälkeen. Nyt minun on levättävä.
- Päästä irti. - Ovelaa, Harry.
Muttei tarpeeksi ovelaa, sitä paitsi -
meillä on parempi keino.
Mutta minun täytyy päästä Tylyahoon.
- Tiedämme - Älä huolehdi! Me viemme sinut sinne.
- Me näytämme tien sinne. - Jos suostut rauhoittumaan.
- Terveydeksi. - Päästäkää minut! Älkää!
Nyt liityt meidän isojen poikien seuraan!
Mitä te oikein teette?
- Mitä roskaa tämä on? - Mitä roskaa tämä on, hän sanoo!
Tämä juttu on salainen asia meidän menestykseen!
On yhtä tuskaa antaa tämä lahja sinulle. Usko minua.
Mutta päätimme, että tarvitset sitä enemmän kuin me.
George, voisitko.
Vannon pyhästi, että minulla on vain pahat mielessäni.
Herrat Kuutamo, Matohäntä, Anturajalka ja Sarvihaara -
ylpeänä esittävät Kelmien kartan.
Tykkäämme siitä paljon.
Odottakaa...
Tässä on Tylypahka.
Ja tämä. Ei...
- Onko tämä..? - Dumbledore -
joka kävelee huoneessaan.
Eli tarkoitatte, että tämä kartta näyttää...
- Jokaisen. - Jokaisen.
Missä he ovat, mitä he tekevät, joka päivä.
Mahtavaa, mistä saitte tämän?
- Voron toimistosta, tietenkin. - Ensimmäisenä vuonna.
Kuuntele, linnassa on seitsemän eri salakäytävää.
Me suosittelemme...
- Tätä tässä! - Olemme käyttäneet sitä useasti.
- Se vie suoraan Hunajaherttuan kellariin. - Parasta kiirehtiä, Voro on tulossa tännepäin.
Niin ja äläkä unohda, että kun olet lukenut, napsauta karttaa -
ja sano, "Ilkityö onnistui!"
Muuten kuka tahansa voi lukea sitä!
Tuossa talossa kummittelee eniten Britanniassa.
Sanoinko sen jo?
Kahdesti.
Haluatko mennä lähemmäksi?
Rääkyvään röttelöön.
Ei, minulla on ihan hyvä tässä.
Ketäs täällä onkaan!
Suunnitteletteko omaa unelmakotia?
Unelmoitko omasta makkarista Weasley.
Teillä kuulema kaikki nukkuvat samassa huoneessa.
- Kita kiinni, Malfoy. - Tuo ei ollut kovin ystävällistä.
Pojat, näyttää siltä että on aika opettaa miten kohdellaan ylempiä.
- Opettele tekemään se ensin itse. - Kuinka julkeat puhua minulle noin?
Saastainen pieni kuraverinen.
Kuka siellä?
- Älä vain seiso siinä, tee jotain! - Mitä?
Miten menee Malfoy? Hukkasitko luistimesi?
Pois tieltä! Liikettä!
Malfoy! Odota!
Harry!
Hitto vie, Harry, tuo ei ollut hauskaa.
Ne lurjukset, eivät ole koskaan kertoneet minulle Kelmien kartasta.
Harry ei aio pitää sitä, vaan antaa sen professori McGarmivalle.
Etkö annakin?
Niin varmaan... Yhdessä näkymättömyysviittansa kanssa.
Katsokaa tuonne, sehän on matami Rosmerta. Ron on ihastunut häneen.
- Se ei ole totta. - Professori McGarmiva.
Päivää, taikaministeri.
- Voi, Hagrid. - Olen pahoillani.
Rosmerta, kultaseni, toivottavasti liiketoimesi sujuvat hyvin.
Sujuisivat paljon paremmin, ellei ministeriö lähettäisi niitä ankeuttajia -
pubiini joka toinen ilta!
- Meillä on murhaaja vapaalla jalalla. - Ai Sirius Musta Tylyahossa?
Ja mikähän hänet toisi tänne?
Harry Potter.
Harry Potter?
Tulkaa.
Harry.
- Tänään ei alaikäisiä velhoja sisään. - Sulkekaa se hiton ovi.
- Tosi törkeää. - Pölkkypäät.
- Pölkkypäät? - Kuinka he uskaltavat...
Kukaan ei tule pubiin, jossa saa pelätä henkensä edestä.
Professori Dumbledore ei sallisi ankeuttajia täällä, sen voin vakuuttaa.
Kertokaa mistä tässä on kyse?
Vuosia sitten, kun Harry Potterin vanhemmat tajusivat olevansa vaarassa, -
muistatko, he menivät maan alle?
Se joka tiesi heidän olinpaikkansa, -
oli Sirius Musta.
- Ja hän kertoi tiedät-kai-kenelle. - Eikä ainoastaan johdattanut häntä -
tiedät-kyllä-kenen luokse, -
vaan myös tappoi yhden heidän ystävänsä, Peter Piskuilanin.
Peter Piskuilanin?
Sen pojan, joka oli aina Sirius Mustan kannoilla.
Muistan, hän ei koskaan päästänyt Jamesia ja Siriusta näkyvistään.
- Mutta mitä tapahtui? - Peter yritti varoittaa Pottereita -
ja olisi saattanut onnistua ellei olisi törmännyt vanhaan ystäväänsä. -
- Sirius Mustaan. - Musta oli paha, mutta ei tappanut Piskuilania.
Hän tuhosi Piskuilanin!
Jäljelle jäi vain sormi.
Ei mitään muuta.
Sirius Musta ei ole ehkä kajonnut Pottereihin, mutta hänen takiaan he ovat kuolleita.
Ja nyt hän haluaa saattaa päätökseen sen minkä on aloittanut.
- Ei voi olla totta. - Se ei ole kaikista kamalinta.
Mikä voisi olla kamalampaa?
Sirius Musta oli, ja on vielä tänäkin päivänä -
Harry Potterin kummisetä.
Ron, katso.
- Anteeksi, olen pahoillani. - Hyvää joulua.
Harry, mitä tapahtui?
Sirius oli vanhempieni ystävä ja hän petti heidät.
Hän oli heidän ystävänsä.
Toivon, että hän löytää minut.
Silloin kun hän löytää minut, tulen olemaan valmis.
Kun hän löytää minut, minä tapan hänet!
Harry.
Sinä tulit.
Oletko varma tästä, Harry?
Tämä on hyvin edistynyttä taikuutta, huomattavan paljon edellä tavallista tasoa.
Olen varma.
Kaikki on valmista.
Taika, jonka yritän opettaa sinulle, on nimeltään suojeliusloitsu.
Oletko koskaan kuullut siitä?
En.
Suojelius on myönteinen voima, -
se suojelee sen tekijää asettumalla ikään kuin kilveksi loitsijan ja ankeuttajan väliin, -
jolloin ankeuttajan käy ennemmin suojeliuksen kimppuun, kuin sen tekijän.
Jotta se toimisi, sinun täytyy ajatella muistoa.
Jotain onnellista muistoa vain, voimakasta muistoa.
Pystytkö siihen?
Hyvä on.
Sulje silmäsi.
Keskity.
Tutkiskele menneisyyttäsi.
Onko sinulla muisto mielessäsi?
Anna sen täyttää sinut.
Antaudu tunteelle -
ja lausu loitsu.
- Odotum suojelius. - Odotum suojelius.
Aloitammeko?
Taikasauva valmiiksi.
Odotum suojelius!
Odotum. Odotum.
Odotu...
No niin. Nousehan ylös. Hengitä syvään.
En odottanutkaan sinun onnistuvan siinä ensimmäisellä kerralla.
Se olisi ollut suorastaan ihmeellistä.
Tässä, syö tämä. Tulee parempi olo.
- Siinäpä oli häijy ankeuttaja. - Ei, ei.
Se oli mörkö, Harry.
Todellinen ankeuttaja tulee olemaan pahempi, paljon, paljon pahempi.
Mielenkiinnon vuoksi, mitä oikein ajattelit?
Minkä muiston valitsit?
Ensimmäisen kerran kun lensin luudalla.
Se ei ole tarpeeksi hyvä. Ei läheskään.
On toinenkin...
Se ei oikeastaan ole onnellinen.
Mutta se on -
onnellisin tunne, jonka olen kokenut.
Mutta se on monimutkainen.
Onko se voimakas?
Kokeillaan sitä.
Valmiina?
Avaa se.
Odotum suojelius!
Hyvin tehty, Harry! Oikein hyvin.
Tämä varmaan riittää tältä päivältä.
Kyllä. Istuhan alas.
Syöhän tämä. Se auttaa.
Ihan vain tiedoksesi, Harry, -
luulen, että olisit tehnyt isäsikin ylpeäksi.
Se kertoo jo jotain.
Ajattelin häntä -
ja äitiä.
Heidän kasvojensa näkemistä.
He puhuivat minulle.
Puhuivat vain.
Sen muiston valitsin.
En edes tiedä, onko se todellinen.
Mutta se on paras mikä minulla on.
Kaunis päivä.
Upea.
Paitsi jos sinut revitään kappaleiksi.
Revitään kappaleiksi? Mistä oikein puhut?
Ronald on hukannut rottansa.
En ole hukannut mitään!
Kissasi tappoi sen!
Roskaa.
Harry, sinähän tiedät miten se verenhimoinen peto aina vaani Kutkaa.
Kutka on kadoksissa.
Ehkä sinun kannattaisi pitää parempaa huolta lemmikeistäsi.
Kissasi tappoi sen!
Eihän tappanut!
- Tappoi. - Ei tappanut.
Miten se kuulustelu meni, Hagrid?
Ensiksi lautakunnan jäsenet kyselivät vuorotellen miksi olimme siellä.
Nousin ja kerroin, että Hiinokka on hyvä hevoskotka.
Aina siistimässä höyheniään.
Ja sitten Lucius Malfoy nousi ylös, ja voitte kuvitella, kuinka hän sanoi -
Hiinokan olevan vaarallinen olento, joka tappaisi heti kun sitä katsoo.
Ja sitten?
Ja sitten vanha kunnon Lucius vaati pahinta mahdollista.
- Ei kai vaan sinun erottamistasi. - Ei, ei minua erotettu.
Hiinokka on tuomittu kuolemaan.
Mitä?
Hämähäkit haluavat minun steppaavan.
- En halua stepata. - Kerro niille se.
Selvä, niin kerronkin.
Kerron niille.
Peter Piskuilan, -
aina seuraamassa Sirius Mustaa.
Musta oli julma, hän ei tappanut Piskuilania, -
vaan tuhosi hänet.
- Sammuta se valo. - Anteeksi.
- Varohan sen kanssa! - Yritämme nukkua täällä.
Ilkityö onnistui!
Potter.
Miksi vaeltelet käytävillä keskellä yötä?
Kävelen unissani.
Olet kovasti isäsi kaltainen, Potter, hän oli myös kovin röyhkeä kukkoilija.
Rehvasteli linnassa.
Isäni ei rehvastellut. Enkä minäkään.
Ja jos ette pahastu, arvostaisin kovasti jos laskisitte sauvanne.
Tyhjennä taskusi.
Tyhjennä taskusi!
Mikä tämä on?
- Se on vain paperinpala. - Niinkö? Avaa se.
Paljasta salaisuutesi.
Lue se.
Kuutamo, -
Matohäntä, Anturajalka ja Sarvihaara, -
tarjoavat huomionosoituksen Professori Kalkarokselle. Ja...
Jatka.
Pyytävät tämän pitämään tavallista suurempaa nenäänsä pois toisten asioista.
Senkin hävytön pieni...
Professori!
Katsos, Lupin.
Pienellä kuutamokävelyllä, vai kuinka?
Harry, -
onko kaikki hyvin?
Se nähtäköön.
Takavarikoin melko kiinnostavan esineen herra Potterilta.
Katsohan sitä, Lupin.
Sen pitäisi olla erikoisalaasi.
Se on täynnä mustaa magiaa.
Epäilen sitä, Severus, minusta se näyttää enemmänkin -
olevan suunniteltu pilkkaavan kaikkia, jotka lukevat sitä.
Epäilen sen olevan Sekon puodista.
Kuitenkin, -
tutkin onko sillä joitain piilotettuja ominaisuuksia.
Kuten sanoit, se on erikoisalaani.
Harry, tulisitko kanssani?
Hyvää yötä, professori.
Oletko kuuro?
Sammuta se valo!
Käy sisään.
Minulla ei ole pienintäkään hajua, miten tämä kartta joutui haltuusi, Harry.
Suoraan sanottuna olen järkyttynyt, ettet ole antanut tätä pois.
Eikö mieleesi juolahtanut, että tämä Sirius Mustan käsissä olisi kartta luoksesi?
- Ei? - Ei.
Isäsikään ei paljoa välittänyt säännöistä, -
mutta hän ja äitisi uhrasivat henkensä puolestasi.
Ja asettamalla heidän uhrauksensa vaaraan vaeltelemalla linnassa, -
suojattomana, murhaajan ollessa vapaana on huono tapa maksaa heille takaisin.
En peittele jälkiäsi enää, Harry. Ymmärrätkö?
Kyllä, sir.
Haluan sinun palaavan asuntolaasi, ja pysyvän siellä.
Äläkä mene kiertoteitä, -
sillä tiedän jos menet.
Professori?
Tiedoksenne, en usko kartan aina toimivan.
Aikaisemmin se näytti erään linnassa.
Jonkun, jonka tiedän olevan kuollut.
Kuka se mahtaa olla?
Peter Piskuilan.
Se ei ole mahdollista.
Kerron vain mitä näin.
Hyvää yötä, professori.
Avartakaa mielenne.
Teidän pitää katsoa kristallin pyörteisiin, -
se paljastaa sisemmän silmänne.
Sitten voitte nähdä.
Koittakaa uudelleen.
Kuinka täällä menee?
Saisinko minä koittaa?
Kalmakoira, -
ehkä.
Tyttökulta...
siitä hetkestä pitäen kun astuit tähän luokkaan -
aistin, ettei sinussa ole ainesta ennustamiseen.
Olet ehkä nuori, mutta aurasin on kuin vanhalla harpulla.
Sielusi on kuiva, kuin kirjojen sivut joita niin epätoivoisesti selaat.
Sanoinko jotain väärin?
Hermione on tullut hulluksi.
Ainahan hän on ollut, mutta näyttää nyt kaikille!
Odota.
Meidän täytyy viedä tämä takaisin.
En aio mennä takaisin.
Hyvä on.
- Nähdään myöhemmin. - Nähdään.
Harry Potter.
Professori Punurmio.
Hän palaa tänään.
Anteeksi kuinka?
Tänä iltana, hän, joka petti ystävänsä vapautuu.
Viatonta verta vuodatetaan -
käärme ja mestari palaavat yhteen jälleen kerran.
Olen pahoillani.
Sanoitko jotain?
En.
En mitään.
En voi uskoa, että he tappavat Hiinokan, se on vain liian hirveää.
Ja aina vain pahenee.
Katsokaapas ketä tuolta tulee.
Tulitteko katsomaan näytöstä.
Sinä paha, petollinen, pieni hyypiö.
Hermione, ei.
Hän ei ole sen arvoinen.
Malfoy, oletko kunnossa?
Äkkiä.
Oletko kunnossa?
Tuo tuntui hyvältä.
Hyvältä? Se tuntui loistavalta.
Katso sitä.
Ajattelin, että se saa katsella puita ja haistella raikasta ilmaa.
Miksemme päästä sitä vapaaksi?
Ne tietäisivät minun päästäneen sen, ja Dumbledore joutuisi hankaluuksiin.
Tiedäthän Dumbledoren. Sanoi haluavansa olla kanssani kun -
kun se tapahtuu.
Hyvä mies se Dumbledore.
Todella hyvä.
Mekin pysymme luonasi, Hagrid.
Ette voi tehdä sitä.
Ettäkö sallisin teidän nähdä jotain sellaista?
Ei, juotte vaan teenne loppuun.
Ennen kuin lähdet, Ron.
Kutka.
Olet hengissä.
Katso paremmin lemmikkisi perään ensi kerralla.
Taidat olla jollekin anteeksipyynnön velkaa.
Pyydän Koukkujalalta anteeksi kun näen sen.
Tarkoitin itseäni.
Kuka se oli?
Hagrid.
On myöhä, ja iltakin alkaa hämärtää. Teidän ei pitäisi olla täällä.
Jos joku näkee teidät muurien ulkopuolella, joudutte vaikeuksiin.
Suuriin sellaisiin, eritoten sinä, Harry.
Hetkinen.
Nopeasti.
Hagrid, kaikki menee hyvin.
Äkkiä... Lähtekää.
Taikaministeriöstä päivää.
Tulimme vaarallista otusta koskevan tapauksen johdosta.
Se teloitetaan tänään auringonlaskun aikaan.
Mitä?
Luulin nähneeni...
Ei mitään.
Mennään!
Voi ei.
Se puri minua.
Kutka.
Ron!
Kutka, tule takaisin!
Odota!
- Kutka! - Harry, -
tajuat varmaan mikä puu tämä on?
Tämä ei tiedä hyvää.
Ron!
Harry, takanasi!
Se on kalmakoira!
Harry!
Ron!
Apua!
Ron!
Mennään!
Varo!
Kumarru!
Harry!
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Mihinköhän tämä johtaa?
Minulla on aavistus.
Toivon vain olevani väärässä.
Olemme Rääkyvässä röttelössä.
- Emmekö olekin? - Tule.
- Ron! Olet kunnossa! - Missä se koira on?
Tämä on ansa. Hän on se koira, hän on animaagi.
Jos tahdot tappaa Harryn, sinun on tapettava meidätkin.
Ei. Vain yksi on kuoleva tänään...
Se tulet olemaan sinä!
Aiotko tappaa minut, Harry?
Karkotaseet!
Kas vaan, Sirius, näytät aika raihnaiselta.
Vihdoinkin ulkokuori vastaa sisällä vellovaa hulluutta.
Sinähän se tiedät kaiken sisällä vellovasta hulluudesta, etkö vain Remus?
- Löysin hänet! - Tiedän, minä ymmärrän.
- Tapetaan se! - Ei!
Luotin sinuun, -
ja koko tämän ajan, olet ollut hänen liittolaisensa.
Hän on ihmissusi, siksi hän on ollut poissa tunneilta.
Kuinka kauan olet tiennyt?
Siitä asti kuin professori Kalkaros määräsi esseen tehtäväksi.
Kas, kas, taidat olla älykkäin ikäisesi velho, jonka olen tavannut.
Löpinät sikseen! Tapetaan se jo!
- Odota! - Olen odottanut tarpeeksi!
12 vuotta!
Azkabanissa!
Hyvä on. Tapa se.
Mutta odota vielä pieni hetki.
Harrylla on oikeus tietää syy.
Tiedän syyn.
Petit vanhempani.
Takiasi he ovat kuolleet.
Ei Harry, se ei ollut hän. Joku petti vanhempasi, -
ja se oli eräs, jonka uskoin pitkään olevan kuollut.
- Kuka se oli sitten? - Peter Piskuilan.
Ja hän on tässä huoneessa, juuri nyt.
Tule, tule, Peter!
- Tule, tule, ulos leikkimään! - Karkotaseet!
Kosto on makea.
Kuinka toivoinkaan, että minä se nappaisin sinut.
Severus.
Sanoin Dumbledorelle, että auttaisit vanhan ystäväsi linnaan, -
- ja tässä todiste. - Mahtavaa, Kalkaros.
Kuten yleensä laittaessasi pienen mielesi töihin, se päätyy väärään johtopäätökseen.
Nyt jos suot anteeksi, -
Remuksella ja minulla on töitä tehtävänä.
Anna yksikin syy.
- Pyydän sitä. - Severus, älä ole tyhmä.
- Hän ei voi sille mitään. Siitä on tullut tapa. - Sirius, ole hiljaa.
Pure vaikka itseäsi, Remus.
Siinä te tappelette, kuin vanha pariskunta.
Mikset menisi leikkimään kemisti-setilläsi?
Voisin tehdä sen.
Mutta miksi en antaisi ankeuttajien tehdä sitä, -
ne odottavat niin näkemistäsi.
Aistinko minä pelkoa?
Ankeuttajan suudelma, voin vain kuvitella millaista on kestää se, -
sen sanotaan olevan melkein sietämätön todistaa, -
mutta minä yritän parhaani.
Severus, ole kiltti.
Teidän jälkeenne.
Karkotaseet!
Harry, mitä sinä oikein teit?
- Hyökkäsit opettajan kimppuun! - Kerro minulle Peter Piskuilanista.
Hän kävi koulua kanssamme. Luulimme hänen olevan ystävämme.
Ei, Piskuilan on kuollut.
Sinä tapoit hänet.
Eikä tappanut, minäkin luulin niin, -
kunnes sanoit nähneesi Piskuilanin kartalla.
- Kartta valehteli. - Se kartta ei ikinä valehtele.
Piskuilan on elossa.
Ja hän on tuossa.
- Minäkö? Hän on hullu! - Et sinä, vaan rottasi!
- Kutka on ollut perheessäni... - 12 vuoden ajan.
Mielenkiintoisen pitkä elämä tavalliselle rotalle.
Häneltä puuttuu varvas, eikö vain?
Mitä sitten?
- Piskuilanista jäi jäljelle vain... - Sormi!
Hän katkaisi sen, että kaikki luulisivat hänen kuolleen.
Hän muuntautui rotaksi! Näytä minulle.
- Anna se hänelle, Ron. - Mitä sinä teet sille?
Kutka! Jätä se rauhaan!
Irti siitä. Mitä sinä oikein teet?
Remus.
Sirius, vanhat ystäväni!
Harry, katsos sinua.
Näytät niin kovin isältäsi.
Olimme Jamesin kanssa parhaita kaveruksia...
Kuinka julkeat puhua Harrylle?
Kuinka julkeat puhua Jamesista hänen edessään?
Myit Jamesin ja Lilyn Voldemortille, etkö vain?
Ei ollut tarkoitus...
Pimeyden lordi, ette voi tietää minkälaisia keinoja hänellä on.
Entä sinä, Sirius. Mitä sinä olisit tehnyt?
Olisin kuollut!
Olisin kuollut mieluummin, kuin pettänyt ystäväni!
Harry, James ei olisi antanut tappaa minua.
Isäsi... Isäsi olisi säästänyt minut. Hän olisi antanut armoa!
Etkö ymmärtänyt, Peter, -
että jos Voldemort ei tappaisi sinua, niin me tekisimme sen.
- Yhdessä. - Ei!
- Harry, tämä mies... - Tiedän mikä hän on.
Viemme hänet linnaan.
- Siunattu sinä olet! - Irti minusta!
Sanoin, että viemme sinut linnaan.
Ankeuttajat ottavat sinut sitten huostaansa.
Olen pahoillani siitä puremasta.
Se taisi nipistää hiukan.
Vähän?
Revit melkein jalkani irti!
Yritin tarttua siihen rottaan.
Yleensä olen hyvin herttaisesti käyttäytyvä koira.
James ehdotti monesti, että muuntautuisin pysyvästi.
Hännän kanssa voisin elää.
Mutta ne kirput!
Sinun on parasta mennä.
Ei, ei se mitään. Minä jään.
Mene vaan, minä jään.
- Pärjäätkö? - Kyllä, mene vain.
Tuo näyttää todella kipeältä.
Niin kipeä.
Täytyykö se katkaista?
Matami Pomfrey kyllä hoitaa sen kuntoon.
On liian myöhäistä.
Se on mennyttä, se on pakko katkaista.
Eikö olekin kaunista?
En koskaan unohda ensimmäistä kertaa, jolloin kävelin noista ovista.
On hauskaa tehdä se uudestaan vapaana miehenä.
Teit jalon teon.
Hän ei ansaitse sitä.
En usko, että isäni olisi tahtonut -
kahdesta parhaasta ystävästään tulevan tappajia.
Sitä paitsi, kuolema veisi totuuden mennessään.
Kun hän on elossa, sinä olet vapaa.
Olen hyvä ystäväsi, hyvä lemmikki.
Ethän anna heidän viedä minua ankeuttajille?
Olin sinun rottasi.
Mennäänpäs nyt.
Mahdatko tietää, Harry, -
että synnyttyäsi, James ja Lily tekivät minusta kummisetäsi.
Tiedän kyllä.
Ymmärrän jos haluat jäädä tätisi ja setäsi luo.
Mutta jos koskaan tahdot toisenlaisen kodin.
Mitä? Tulisin asumaan kanssasi?
Se oli vain ajatus, ymmärrän jos et halua.
Harry!
Remus, ystäväni -
oletko ottanut taikajuomasi tänä iltana?
Sinä tiedät kuka sinä oikeasti olet, Remus.
Täällä sydämessä sinä oikeasti elät -
täällä sydämessä.
Tämä muu on vain lihaa.
Karkotaseet!
Harry.
Remus!
Juoskaa!
- Odota. - Hermione!
Professori?
Professori Lupin?
Lupaan opiskella.
Siinähän sinä olet, Potter.
Sirius.
Tule takaisin, Potter.
Sirius.
Ei.
Sirius!
Odotum suojelius!
Harry...
Näin isäni.
Mitä?
Hän lähetti ankeuttajat pois.
Näin hänet järven toisella puolella.
Kuuntele Harry, he ovat napanneet Siriuksen.
Hetkenä minä hyvänsä ankeuttajat suorittavat suutelun.
Tarkoitatko, että he tappavat hänet?
Ei, se on pahempaa.
Paljon pahempaa.
He imevät ulos hänen sielunsa.
Rehtori, teidän on pysäytettävä heidät.
Heillä on väärä mies.
Se on totta, Sirius on syytön.
Kutka teki sen.
Kutka?
Se on minun rottani, herra.
Ei se oikeasti ole rotta -
tai se oli rotta. Se oli veljeni Percyn rotta, -
mutta sitten hän antoi sen...
Rehtori, me tiedämme totuuden.
Ole kiltti ja usko meitä.
Uskon neiti Granger, -
mutta olen pahoillani sanoessani, ettei kolmen 13-vuotiaan sana voisi vakuuttaa vanhempia.
Lapsen ääni, -
oli se rehellinen ja tosi tai ei -
on merkityksetön niille, jotka eivät osaa kuunnella.
Aika on arvoituksellinen asia.
Voimakas -
ja samanaikaisesti vaarallinen.
Sirius Musta on tumman tornin ylimmässä tyrmässä.
Tiedät lait, neiti Granger, -
kukaan ei saa nähdä teitä.
Ja minusta tuntuu, että tekisit oikein jos palaisit aikaan ennen tätä hukattua aikaa.
Jos eivät seuraamukset ole niin vakavia puhuttavaksi.
Jos onnistut tänä iltana, -
enemmän kuin yksi viaton elämä pelastuu.
Kolme kierrosta pitäisi riittää.
Niin ja vielä...
Kun epäröin -
palaan takaisin kohtaan, josta on viisainta jatkaa.
Onnea matkaan.
Mitä hemmettiä tuo nyt oli?
Pahoittelen Ron, mutta juttu on niin ettet voi kävellä.
Mitä juuri tapahtui?
Missä Ron on?
7:30.
Missä me olimme 7:30?
En tiedä. Menossa tapaamaan Hagridia?
Tule, ja kukaan ei saa nähdä meitä.
Hermione!
Hermione, odota.
Hermione. Voisitko selittää mitä olemme tekemässä?
Siinä olemme me...
Tämä ei ole normaalia.
Tämä on ajankääntäjä, Harry.
McGarmiva antoi tämän minulle ensimmäisenä päivänä.
Tämän avulla minä olen ehtinyt tunneille koko vuoden ajan.
Tarkoitatko, että olet kulkenut ajassa taaksepäin?
Kyllä.
Dumbledore selvästikin halusi meidän palaavan tähän hetkeen.
Selvästikin jotain tapahtui, jonka hän haluaa meidän muuttavan.
Hyvä lyönti.
Kiitos.
Malfoy tulee!
- Juoskaa. - Odottakaa minua.
Se tuntui hyvältä.
Hyvältä? Se tuntui loistavalta.
Nyt Hagridin luokse.
Hiinokka on elossa!
Tietysti, etkö muista mitä Dumbledore sanoi?
Jos onnistumme, useampi viaton elämä pelastuu.
Mennään.
Nyt he saapuvat.
Pitää kiirehtiä.
Heidän täytyy nähdä Hiinokka ennen kuin viemme sen.
Muuten he luulevat Hagridin vapauttaneen sen.
Kutka! Sinä elät!
Se on Piskuilan.
Harry, et voi!
Tuo otus petti vanhempani!
- En voi vain istua tässä! - Juuri niin sinun täytyy tehdä.
Olet Hagridin talossa nyt.
Jos ryntäät sinne, luulet tulleesi hulluksi.
Ajalla leikkiminen aiheuttaa kamalia seurauksia.
Kukaan ei saa nähdä meitä.
Toffee tulee.
Emme ole poistumassa.
Miksemme ole jo ulkona?
Oletko seonnut?
Tuo sattui!
Anteeksi.
Mennään, olemme tulossa ulos.
Tuollaiseltako tukkani näyttää takaapäin?
Hiljaa!
Mitä?
Taisin nähdä... äh... antaa olla.
Mennään!
Nyt, mene!
Mene pois!
Ministeri, luulen että minunkin pitäisi allekirjoittaa.
Luonnollisesti.
Lienee parasta tehdä näin.
No niin, tule, äkkiä.
Jatka yrittämistä.
Äkkiä nyt.
Tähän teidän nimenne.
No niin, tule nyt.
Tule, Hiinokka.
Ota frettiä.
Tule, täältä saat. Tule, tule.
- Katsokaa tuota. - Mitä?
Tuolla alempana.
Entinen rehtorimme oli lahjakas tuollaisissa.
- Niin näkyy olevan! - Ja kaikki mansikatkin...
En näe mansikoita.
Tuolla, näettekö?
No niin...
Mutta missä se on?
Näin sen juuri.
- Hetki sitten! - Kuinka omituista.
Jonkun on täytynyt vapauttaa se.
Eihän ministeri vain yritä vihjata, että se olisi ollut Hagrid?
Kuinka hän olisi voinut, hän oli kanssamme koko ajan.
Meidän täytyy tutkia lähiympäristö.
Tutkikaa ennemminkin taivaat, jos täytyy.
Sillä aikaa tahtoisin kupillisen teetä tai ison tilkan konjakkia.
Teloittaja, palveluitanne ei siis tarvita.
Tähän suuntaan.
Tänne.
- Mitä nyt? - Pelastetaan Sirius.
- Miten? - Ei aavistustakaan.
Se on Lupin.
Kalkaros tulee.
Ja nytkö odotamme?
Ja nyt odotamme.
Edes jollakulla on hauskaa.
Niin.
- Hermione? - Niin?
Kun olin järvellä Siriuksen kanssa...
Näin jonkun.
Se joku hääsi ankeuttajat pois.
Suojeliuksella.
Kalkaroksen mukaan vain mahtava velho voi luoda sellaisen.
Se oli isäni.
Isäni loi suojeliuksen.
- Isäsi on... - Kuollut, tiedän sen.
Kerroin vain, mitä näin.
Nyt me tulemme.
Tuolla Sirius keskusteli kanssani.
- Hän pyysi minua luokseen asumaan. - Hienoa.
Kunhan vapautamme hänet, minun ei tarvitse koskaan palata Dursleyille.
Vain me kaksi.
Voisimme elää maalla.
Paikassa, josta näkee taivaan.
Hän varmasti pitäisi siitä Azkabanin vuosiensa jälkeen.
Harry!
Ron, Ron!
Mennään.
- Mitä oikein teet? - Pelastan henkesi.
Kiitos.
Hienoa, nyt se tulee tänne.
En ajatellut sitä. Juostaan!
Se oli tosi pelottavaa.
Lupinilla on todella rankka yö.
Sirius! Tule!
Hirveää.
Älä huoli, isäni saapuu kyllä.
Hän luo suojeliuksen.
Koska tahansa.
Juuri tuohon.
Ei kukaan ole tulossa.
Älä huoli, kyllä hän tulee. Hän tulee.
Teette kuolemaa.
Te molemmat.
Harry!
Odotum suojelius!
Olit oikeassa, ei se ollutkaan isäni.
Se olin minä!
Näin itseni luomassa suojeliusta.
Tiesin pystyväni siihen, koska olin jo tehnyt sen!
- Onko siinä järkeä? - Ei.
Mutta vihaan lentämistä.
Alohomora!
Olen tästä ikuisesti kiitollinen.
Teille molemmille.
- Tahdon tulla kanssasi. - Ehkä jonain päivänä.
Jonkin aikaa elämäni tulee olemaan liian arvaamatonta.
Ja sitä paitsi kuulut tänne.
- Mutta sinähän olet syytön. - Ja sinä tiedät sen.
Tällä hetkellä se riittää.
Taidat kuulla tätä aika paljon. Näytät erittäin paljon isältäsi.
- Paitsi silmäsi, olet perinyt... - Silmäni äidiltäni.
On väärin, että sain viettää niin paljon aikaa Jamesin ja Lilyn kanssa ja sinä niin vähän.
Mutta muista tämä:
Meille rakkaat eivät koskaan jätä meitä.
Ja heidät löytää aina -
täältä.
Olet todellakin ikäluokkasi terävin noita.
Meidän täytyy mennä.
- No? - Teimme sen.
Teitte minkä? Hyvää yötä.
Miten te sinne ilmestyitte? Hetki sitten olitte tuossa...
Ja nyt siinä.
- Mistä hän oikein puhuu? - En ymmärrä.
Kuinka joku voisi olla kahdessa paikassa yhtä aikaa?
Hei, Harry.
Näin sinun tulevan.
Olen näyttänyt pahemmaltakin, usko pois.
Sinut on erotettu!
Ei, erosin.
Erosit? Minkä takia?
Ilmeisesti joku kanteli tilastani.
Huomenna tähän aikaan pöllöt saapuvat, -
eivätkä vanhemmat halua kaltaistani opettamaan lapsiaan.
- Entä Dumbledore? - Hän on nähnyt jo tarpeeksi vaivaa.
Sitä paitsi, kaltaiseni ihmiset...
No, sanotaanko että olen tottunut siihen.
Miksi näytät noin surkealta?
Mikään ei muuttunut, Piskuilan karkasi.
Mikään ei muuttunut? Paljonkin muuttui.
Autoit paljastamaan totuuden.
Pelastit syyttömän miehen karmealta kohtalolta.
Suuria muutoksia.
Jos olen jostain ylpeä, -
niin sinun oppimisestasi kuluneen vuoden aikana.
Koska en ole enää opettajasi, en koe vääräksi, -
tämän palauttamista.
On aika sanoa hyvästit, toivottavasti tapaamme joskus.
Siihen asti...
Ilkityö onnistui.
Käskin pysymään kauempana!
Vie se yläkertaan.
Harry, mistä sait sen?
Saanko minä kokeilla? Sinun jälkeesi tietenkin.
- Mistä oikein puhutte? - Hiljaa!
Päästäkää hänet.
En aikonut avata sitä! Se oli huonosti pakattu!
- He käskivät. - Emmepä!
- Se on Tulisalama. - Maailman nopein luuta.
- Minulle? Kuka sen lähetti? - Ei tietoa.
Tämä tuli mukana.
Koetetaan sitä.
Äkkiä.
Tahdomme nähdä.
Valois. Vannon pyhästi, että minulla on vain pahat mielessäni.