Ponoči nas je prešla nevihta z rekordnimi količinami dežja.
Neurja z nalivi in sunki vetra so povzročila veliko težav.
Gasilci se ponekod še trudijo vzpostaviti električno energijo.
Dobra novica je, da nas čaka sončen dan s 16° Celzija.
Zadnjih nekaj tednov je vreme res pestro,
zato pojdite uživat na sonce, saj ne bo trajalo dolgo.
Kaj počneš, John?
Gledam te. –Pridi.
Še vedno snemaš?
Za obletnico.
Kar lep čas je minil. Moje sožalje.
Kako se držiš? –Sprašujem se, zakaj ravno ona?
Življenje nima smisla.
Dnevi so kot vsi drugi.
Si prepričan? –Ne pripisuj si krivde.
Zakaj si tu, Marcus?
Samo starega prijatelja sem prišel pogledat.
Zbogom, John.
John Wick? –Ja. –Podpišite, prosim.
Še kemični.
Oprostite. –Lahko noč. –Hvala.
John, žal mi je, da ne morem biti ob tebi,
a vseeno moraš imeti nekoga rad.
Zato začni z njim, ker avto ne šteje.
Ljubim te. Bolezen nama je vzela veliko skupnega časa,
zato poišči svoj mir, kajti jaz sem ga že.
Do takrat tvoja najboljša prijateljica, Helen.
Daisy.
Seveda.
Pridi.
Sem že pokonci.
Saj res.
Kaj?
Pozneje ti bom kupil brikete.
Lep avto.
Mustang boss 429.
Letnik '70? –'69.
Čudovit je. –Hvala.
Koliko? –Prosim?
Koliko hočeš zanj? –Ni naprodaj.
Obožujem pse.
Vsaka psica ima svojo ceno.
Ta ne.
Kdo pa misli, da je?
Lep dan, gospod.
No, pa pridi.
Kako si?
Moraš ven?
Kje so ključi od avta?
Utišaj tega psa!
Poiščite ključe.
Našel sem jih.
Dobro spi, prasec.
Obdržal bom to mrcino!
Aurelio!
Rabim novo identifikacijsko številko in papirje.
Kje si dobil ta avto?
Je tu?
Bil je.
Vprašal sem te, kje si ga dobil? –Koga briga.
Iosef Tarasov ti ga je sunil. –Viggov sin.
Ja.
Poberi se iz moje delavnice. Takoj!
Se ti je zmešalo, Aurelio? Naša last si.
Kaj si rekel? –Naš si.
Nisem tvoja last, zmene. Sodelujem s tvojim očetom.
Si lastnika ubil, ali kaj? –Ne.
Sem pa prefukal njegovega psa.
Psa si mu prefukal? Res?
Noro, stari.
Zdaj pa še ti. Super.
Prideš v mojo delavnico in mi groziš s pištolo. Čudovito.
Ubij me ali pa se takoj poberi!
Viggu to ne bo všeč.
Kaj pa ti veš? Bo že razumel.
Najebal si ga, starec!
Poberimo se od tu.
Kaj boš naredil?
Avto rabim.
Aurelio tu.
Slišal sem, da si udaril mojega sina.
Res sem ga, gospod. –Zakaj?
Ker je Wicku ukradel avto.
In mu ubil psa.
Viggo? –Ja.
Pristali so na pogoje. Saj niso imeli izbire, a?
Čestitke.
Gospod?
Si videl mojega sina?
Kako je bilo, poba? –Nekaj časa jih ne bomo slišali. Ali nikoli.
Lep suknjič. –Hvala.
Pobriši.
Naj grem?
Viggo, po angleško, prosim. –Ostani, za božjo voljo!
Kaj sem naredil? –Vse si zajebal.
Ubogal sem te. Nihče ni nič videl.
Ne mislim na Atlantic City.
Kaj pa potem? Aurelio? Pač sem ukradel avto!
Sranje, Viggo! Šel bom. –Ostani!
Ne jezi me to, kar si storil, ampak komu.
Komu že? Nepomembnežu!
Ta nepomembnež
je John Wick.
Bil je eden izmed nas.
Klicali so ga Jaga baba.
Črni mož? –Ne ravno.
Njega si poslal, da je ubil Črnega moža.
John je osredotočen,
predan, željan.
Kar je tebi tuje.
Bil sem zraven, ko je v lokalu ubil tri ljudi. S svinčnikom.
S prekletim
svinčnikom.
Potem pa je nekega dne prosil za odhod.
Zaradi ženske, seveda.
Sklenila sva dogovor.
Zastavil sem mu nemogočo nalogo,
ki ji nihče ne bi bil kos.
Trupla, ki jih je takrat zakopal,
so postavila temelje našega sveta.
Ti pa si mu nekaj dni po ženini smrti
ukradel avto
in ubil psa.
Lahko popravim to, oče.
In kako misliš narediti to? –Dokončal bom, kar sem začel.
Me je sploh poslušal? –Uspelo mi bo, oče. Prosim.
Iosef, poslušaj me.
John bo prišel pote.
In ničesar ne boš naredil, ker nič ne moreš.
Zdaj pa se mi poberi!
Pozdravljen, John.
Slišal sem za tvojo ženo. Žal mi je, moje sožalje.
Očitno je tako hotela usoda ali pa naključje
ali pa je samo prekleta nesreča, da se znova slišiva.
John?
Ne zateciva se k prvinskemu nagonu
in pridiva zadevi do dna kot civilizirana človeka ...
Kaj je rekel?
Dovolj. –Mojbog.
Pošlji svoje ljudi.
Koliko? –Koliko jih imaš?
Hitro zaspi, da te Črni mož ne dobi.
Čez močvirje bo prišel
in poredne otroke odpeljal.
Črni mož.
Dober večer, John. –'Večer, Jimmy.
So se pritožili glede hrupa? –Glede hrupa.
Spet delaš? –Samo neke stvari urejam.
Tako torej.
Potem pa kar.
Lahko noč, John. –'Noč, Jimmy.
Wick tu. John Wick, tako je.
Rezerviral bi večerjo za dvanajst ljudi.
Lepo te je videti, John. –Charlie.
Dobro izgledaš. Pa sem se že bal, da si nehal.
Se kmalu spet slišiva?
Zbogom, Charlie. –John.
Seveda jih je.
Razpiši nagrado. –Koliko? –Dva milijona.
S kokoško zvabi volka.
Po angleško, prosim.
Naj gre losef v Rdeči krog, in počaka tam.
Koga? –Johna Wicka, jasno.
Hvala.
Čemu dolgujem ta obisk?
Nalogo imam zate. –Jaz pa telefon.
Želel sem ti jo ponuditi osebno,
da vidim tvoj odziv.
Bi za dva milijona dolarjev ubil Johna Wicka?
Navsezadnje sta si bila blizu.
Ponujaš samo meni? –Ne.
Pereč problem predstavlja, zato je potrebno ukrepati hitro.
Zmenjeno.
Hvala, Marcus.
Vem, da ti lahko zaupam. Hvala za pijačo.
Soba 918. Prijetno bivanje vam želim. –Hvala.
Lepo te je spet videti, John. –Perkinsova.
Rezervirali ste za dve noči. –Morda bom ostal dlje.
Seveda, gospod. –Kdaj pa ste prenavljali?
Pred približno štirimi leti, a nismo se veliko spremenili.
Isti lastnik? –Isti.
Soba 818.
In kot vedno nam je v zadovoljstvo,
da ste znova z nami, g. Wick.
Kaj počneš, John? –Gledam te.
Pridi.
Pozdravljen, Winston.
Jonathan.
Kolikor se spomnim,
si ti pretepal druge, in ne obratno.
Očitno sem zarjavel. –Čemu dolgujem to čast?
Iosef Tarasov.
Kaj je z njim? –Rad bi govoril z njim.
Govoril, praviš ...
Poznam ta žargon, Jonathan.
Naj te nekaj vprašam. Si se vrnil?
Samo na obisk. –Si dobro premislil?
Preglodal do kosti?
Uspelo ti je izstopiti.
Če boš znova zaplaval v neznane tokove,
te lahko kaj nepričakovanega potegne v njihove globine.
Kje ga lahko najdem?
Wick je v Kontinentalu.
Dobrodošel doma, John.
Tam imamo nekoga, ki ga lahko pospravi.
Kako izzivalno.
Če je pripravljen prekršiti pravila Kontinentala, podvoji nagrado.
Saj poznaš pravila.
Če se hočeš izogniti smrti, nikar ne posluj tu.
Popij kaj in se sprosti.
Za zdaj.
Osebno je.
Porkaduš, Jonathan. –Živjo, Addy.
Mojbog, kako dolgo je že? Štiri leta?
Malo več kot pet. –Povej mi, kako je živeti na drugi strani?
Dobro, Addy. Veliko bolje, kot sem si zaslužil.
Žal mi je za tvojo ... –Hvala.
Še nikoli te nisem videla takšnega. –Kakšnega?
Ranljivega.
V pokoju sem. –Če piješ tu, nisi.
Kot po navadi? –Prosim.
Na račun hiše. –Hvala.
Rdeči krog
2. nadstropje, poročajte.
V sobi s pomembneži je zrak čist.
Kakšna je situacija na balkonu? –Ni sledu o njem.
Kaj pa klet? –Zrak je čist.
Si videl njene joške?
Upam, da Lita dela nocoj.
Pridruži se nam, da skupaj nazdravimo.
Moja naloga je varovanje, ne čuvanje pijandure.
Se bojiš Črnega moža? Jaz se ga ne. –Ne?
Pa bi se ga moral.
Novo steklenico hočem!
Takoj mi jo prinesite! Dajmo.
Pozdravljen, Francis. –G. Wick.
Shujšal si. –Več kot sedem kilogramov.
Res? Občudovanja vredno.
Ste prišli poslovno, gospod? –Na žalost, Francis.
Vzemi si prost večer.
Hvala, gospod.
Kje je Iosef? –Jebi se, pizdun.
Kje je losef?
Spodaj v kopališču.
Avto si mi ukradel.
In ubil psa.
Jebi se.
Ste kje videli Wicka? –Ne.
2. nadstropje, poročajte.
Je v kleti zrak čist? –Ja.
Tu je!
Za mano!
John Wick je tu. Ustavite ga!
Wick je v stavbi!
Umaknite se! Tu je, prekleto. Prihaja.
Noter!
Hitro!
Victor, kje si, hudiča? –Victor je mrtev.
Vse ima svojo ceno.
Dober večer, g. Wick. –'Večer.
Kaj lahko naredim za vas? –Je zdravnik tu?
Ja, gospod. Vedno je na voljo. –Pokličite ga, prosim.
Bom, gospod. –Kako dobra je pralnica?
Ni je boljše.
Se mi je zdelo.
Popijte kaj, gospod. Morda viski.
Bom.
Kaj lahko počnem?
Če se želite pozdraviti, čim manj.
Če pa vas bo znova kam zamikalo,
vzemite dve pred odhodom.
Šivi se bodo pretrgali in krvaveli boste,
a lahko se boste premikali. Hočete kaj proti bolečinam?
Ne, že imam.
Živjo, John.
Perkinsova? –Kar vstopila sem.
Sem opazil.
Nisem vedel, da že za tri jurje vstaneš iz postelje.
Viggo mi je obljubil štiri, če prekršim pravila. –Nespametno.
Vedno si bil pička.
Ja? –Se opravičujem, da vas kličem ob tej uri,
a prejeli smo kar nekaj pritožb glede hrupa v vašem stanovanju.
Žal mi je. Opravka sem imel z nepovabljeno gostjo.
Bi potem morda rezervirali večerjo?
Morda. Vam sporočim.
Kje je losef? –Jebi se.
Kje je Viggo? –Nič ti ne bom povedala.
Res hočeš umreti tu, Perkinsova?
Povej mi kaj.
V mali Rusiji je cerkev, blizu sodišča.
Kaj je z njo? –Viggo v njej skriva svoje zaloge.
Hvala.
Te poznam? –Mislim, da.
Zdravo, John. –Harry.
Je vse v redu? –Ja, je.
Potem pa grem. –Harry?
Bi rad kaj zaslužil? Popazi na zaspanko.
Ujemi in izpusti? –Tako je.
Sin moj, kako lahko pomagam?
Pizdun! Sploh veš, s kom imaš opravka?
Ja, vem.
Pojdiva do trezorja.
Odpri.
Misliš, da me lahko prisiliš? –Ja. Odpri.
Viggo me bo ubil.
Ven, dami.
Lep dan.
Lahko vprašam, kaj misliš storiti z vsem tem? –To.
Pripeljite mi tega tepca!
Brez skrbi, čistilke te bodo našle.
Z vsemi dekleti ravnaš tako? –Samo s tabo, verjemi.
Harry, ne?
Bi rad zaslužil več?
Prekršila si pravila, ko si poslovala na Kontinentalovih tleh.
In vodstvo ne dopušča takšnega vedenja.
Jebeš vodstvo.
Brez skrbi, čistilke te bodo našle.
Sranje! Pepel se v pepel povrne.
Si bomo opomogli? –Nič takega ni bilo notri, Viggo.
Sranje!
Dajte ga!
Krijte me!
Moram ti priznati, da si prekosil še samega sebe.
Vedno si bil tako
predrzen, veš?
Še vedno si isti, kot nekoč. –Sem res?
Ljudje se ne spreminjajo. Sam veš to. Časi se.
Sploh veš, kaj je bilo v trezorju?
Nisi mi vzel le denarja in umetnin, ampak tudi vpliv nad mestom.
Zvočne posnetke, fizične dokaze, izsiljevanja ...
Neprecenljive stvari! Neprecenljive!
Dal sem si duška. –Ja, vem.
Se smeješ?
Tako ...
Poročil si se, a? Umiril.
Kako ti je sploh uspelo? –Očitno sem imel srečo.
Medtem ko si bil ti z ženo, sem bil jaz s sinom.
In verjemi, veliko bolje si jo odnesel.
Potem pa si odšel. Slepo si verjel,
da preteklost ne more spremeniti prihodnosti.
A na koncu
nas je večina nagrajenih za svoje zločine.
Zato ti je Bog vzel ženo
in te pripeljal nazaj k meni.
Temu življenju ne moreš ubežati.
Oklepa se te
in okuži vse, ki se ti približajo.
Zakleta sva.
Tu pa se strinjam.
Končno sva na skupni točki.
Prav. –Umakni se, in mi daj svojega sina.
John Wick.
Črni mož.
Samo avto je bil, prekleto. In pes. –Samo pes ...
Viggo?
Ob Helenini smrti sem izgubil vse,
dokler nisem na svojem pragu zagledal tistega psa.
Bil je zadnje ženino darilo.
In v tistem trenutku sem občutil kanček upanja.
Priložnost, da ne bom žaloval v samoti.
Potem pa mi jo je tvoj sin vzel.
Daj no ... –Ukradel mi jo je. Ubil!
Spraševali so me, če sem se vrnil, a jim nisem znal odgovoriti.
Toda zdaj vem, da sem nazaj!
Predaj mi sina,
drugače bosta skupaj trpela v neznosnih bolečinah!
Pomiri se.
John!
Kje je? –Sranje.
Sranje!
Mi obljubiš, da me boš izpustil, če ti povem?
Umakni nagrado name.
Zmenjeno.
V varni hiši v Brooklynu je. Wallace Place, 434.
Vedo, da prihajaš. –Seveda, a jim ne bo pomagalo.
Položaj tri, poročajte. –Na mestu.
Bodite pripravljeni.
Položaj dve, poročajte. –Na mestu.
Bi lahko že nehal, hudiča? –Položaj dve, poročajte.
Položaj dve, poročajte. –Na mestu.
Bi lahko že nehal?
Na tla!
Pridi, greva dol!
Bil je samo ...
Poskrbi za vse.
Hvala. –Z zadovoljstvom, gospod.
Poslovilno darilo od vodstva. Odškodnina za sinočnji
pripetljaj.
Kolikokrat sem te že rešil? –Hvaležen sem ti.
Seveda. Grozno izgledaš.
Ne, upokojeno. –Upokojeno? Res verjameš v to?
Imel si že novo življenje. Spet se boš znašel.
Čas je, da greš domov.
Začnimo že s tem hudičem. –Pozdravljen, Marcus.
John tu.
Cenim, da si mojemu sinu namenil hitro smrt.
Razmišljam, kako naj se ti oddolžim.
Marcus me je izdal.
Umaknil si nagrado.
Ko pa je bila še na mizi, si imel vse možnosti,
vse priložnosti, da bi ubil Johna Wicka.
In če bi opravil svojo nalogo, bi bil moj sin še živ!
In s tem je prekršil glavno pravilo.
Hvala.
Perkinsova.
Le zakaj nisem presenečen? –Če tvegaš vse, tvegaš veliko.
Nisem imel izbire, John.
Vedno si mi bil všeč, Marcus. Zadnji od stare garde.
A za razliko od ostalih, boš umrl, kot bom jaz hotel.
Ne, gospod. Ne boste mi krojili usode.
Vidiš?
Dobro odigrano, stari prijatelj.
Smo končali, Viggo? –Smo.
Prav. Izvoli. –Hvala.
Pripravite helikopter.
Perkinsova, se opravičujem, da vas kličem ob tej uri.
Perkinsova,
zaradi samovoljnega ravnanja je vaše članstvo preklicano.
Vem, kaj se ti plete po glavi. A ker se ravnamo po kodeksu,
ti ne smem povedati, da določen helikopter
na določenem vzletišču čaka določeno osebo.
Imaš moje cigarete? –Imam jih.
Kdo je za nami? –Sranje!
Krasno, stopi na plin. Helikopter nas že čaka. Hitro!
Sranje! Prekleto. Vedel sem, da bo prišel.
Kaj je narobe z njim? Daj mi pištolo.
Mojbog!
Dobro nas je zadel. –Kje je pištola?
Ubijte ga!
Viggo, helikopter je tam. Stran morava.
Pištolo rabim.
Po angleško, prosim. –Srečno.
Ruski pizdun.
Sranje!
Dovolj je bilo orožja, John.
Dovolj je bilo krogel. –Kakor hočeš.
Samo midva, John. –Ti in jaz.
Kaj se je zgodilo, John?
Bila sva profesionalca. Civilizirana. –Ti izgledam tako?
Se vidiva, John.
Ja, se vidiva.
Greva domov, John.
Je že v redu. Greva domov.
Prevod in priredba Marinko