"O să-mi fie dor de tine, Chihiro". "Prietena ta cea mai bună, Rumi."
Chihiro. Chihiro, aproape am ajuns.
Ăsta chiar este la capătul lumii.
Va trebui să fac cumpărăturile în oraşul vecin.
O să ne placă, după ce ne obişnuim.
Uite, Chihiro. Noua ta şcoală. Arată bine, nu-i aşa?
Nu arată prea rău.
Mie îmi plăcea la vechea mea şcoală.
Mami! Florile mele se ofilesc!
Ţi-am spus să nu le mai scuturi atâta.
Le punem în apă când ajungem acasă.
Primul meu buchet de flori primit este un cadou de despărţire. E trist.
Ai primit un trandafir de la tata de ziua ta. Nu mai ţii minte?
Da, unul. Un trandafir nu este un buchet.
Ţine-ţi biletul. Deschid geamul.
Şi nu te mai smiorcăi. E interesant să te muţi într-un loc nou.
CĂLĂTORIA LUI CHIHIRO
Staţi. Am luat vreo curbă greşit?
Nu se poate să fie ăsta drumul.
Uite, casa noastră.
Aceea albastră, de la margine.
Aşa e. Cred că am ratat intrarea.
Pun pariu că drumul ăsta ne scoate tot acolo.
N-o lua pe scurtătură, dragul meu. Aşa te rătăceşti tot timpul.
Aveţi încredere în mine. O s-ajungem, ok? Ce-s pietrele astea?
Arată ca nişte căsuţe? Sunt obiecte de cult.
Unii cred că sunt locuite de spirite.
Tată, cred că ne-am rătăcit. Suntem bine. Avem tracţiune integrală.
Stai jos te rog, Chihiro.
Dragă! Dragă!
Încetineşte! O să ne omori!
Un tunel?
Ce e clădirea asta veche? Arată ca o intrare.
Dragă... vino înapoi. O să întârziem.
Chihiro.
Nu... Este doar tencuială.
Clădirea asta nu-i aşa veche.
Vântul ne împinge înăuntru.
Ce e asta? Hai să aruncăm o privire. Vreau să văd ce e-n partea cealaltă.
Eu nu merg, tată. Este înfricoşător.
Nu fi aşa de fricoasă, Chihiro.
Hai să aruncăm doar o privire.
Furgoneta cu mobilă va ajunge la noua casă, înaintea noastră.
Nu-i nimic. Au cheile. Pot începe fără noi.
Bine. Doar o privire scurtă. Nu! Eu nu merg!
Tată, hai să plecăm de-aici.
Haide, scumpo. Ne distrăm şi noi un pic.
Eu nu merg!
Chihiro, aşteaptă în maşină, atunci.
Mamă!
Aşteptaţi-mă!
Aveţi grijă pe unde călcaţi.
Chihiro, nu te mai agăţa aşa de mine. O să mă faci să mă împiedic.
Unde suntem?
Auziţi şi voi asta?
Parcă ar fi un tren. Probabil suntem aproape de o gară.
Haideţi, să vedem.
- Ce-s casele alea ciudate? - Ştiam eu.
Este un parc tematic abandonat. Vedeţi?
Le-au construit peste tot la începutul anilor '90.
Dar toate au dat faliment odată cu recesiunea economică.
Ăsta cred că e unul dintre ele.
Unde mai mergeţi? Aţi zis că aruncaţi doar o privire.
Hai să ne întoarcem acum, tată.
Hei!
Mamă, clădirea aia geme.
E doar vântul.
Ce loc minunat.
Trebuia să fi adus şi prânzul cu noi. Am fi putut face un picnic.
Uitaţi-vă. Aveau de gând să facă un râu aici.
Hmm?
Hei, simţi mirosul ăsta?
- Miroase delicios. - Da, şi sunt moartă de foame.
Poate că parcul ăsta e încă deschis. Să mergem.
Grăbeşte-te, Chihiro.
Aşteptaţi-mă!
Hmm.
Pe aici.
Ce ciudat. Sunt numai restaurante.
Unde e toată lumea?
Acolo e!
Hei, hei! Am găsit!
Veniţi să vedeţi. Înăuntru, aici.
Ia te uită.
Bună! E cineva aici?
Intră, Chihiro. Arată delicios.
Bună? E cineva?
Nu-ţi face griji, dragă. O să plătim când se întorc.
Ai dreptate. Aia arată grozav.
Mă întreb cum s-o fi numind asta.
Delicios! Chihiro, vino şi gustă.
Nu vreau să gust nimic! O să dăm de necaz. Haideţi să plecăm.
Nu-ţi face griji. Tata este cu tine.
Are cărţi de credit şi bani gheaţă.
Mmm.
Ia şi tu, Chihiro. Este aşa de fragedă.
- Muştar? - Mulţumesc.
Mmm.
Mamă! Tată!
Ciudat.
E o staţiune balneară.
Deci acolo e trenul.
Nu ai voie aici. Pleacă imediat!
- Ce...? - Este aproape noapte.
Pleacă înainte să se întunece.
Au început să aprindă luminile. Pleacă.
Trebuie să treci de partea cealaltă a râului. O să le distrag eu atenţia.
Ce l-o fi apucat?
Mamă! Tată!
Haideţi, ce mai aşteptaţi? Tată. Hai să mergem acasă!
Tată! Mamă! Unde sunteţi?
Mamă!
Apă?
Nu se poate.
Visez! Visez!
Hai. Trezeşte-te! Trezeşte-te!
Trezeş... te... te.
Este doar un vis. Doar un vis. Du-te!
Pleacă, dispari.
Sunt transparentă!
Este doar un vis urât. Atâta tot.
Oh!
Nu-ţi fie teamă. Vreau doar să te ajut.
Nu, nu, nu!
Deschide gura şi mănâncă asta.
Dacă nu mănânci ceva din lumea asta, o să dispari.
Nu!
Nu-ţi face griji. Nu o să te transformi într-un porc.
Mestec-o şi înghite-o.
Aşa. Eşti deja mai bine.
Uită-te şi convinge-te.
- Sunt normală din nou. - Vezi?
- Acum vino cu mine. - Dar părinţii mei? Unde sunt?
Doar nu s-au transformat în porci, nu-i aşa?
Nu poţi să-i vezi acum, dar mai târziu, o să-i vezi.
Nu mişca.
Pe tine te caută. Trebuie să fugim de-aici.
Picioarele mele! Nu pot să mă ridic în picioare!
Ajutor! Ce mă fac?
Calmează-te. Respiră adânc.
În numele vântului şi apei din tine, dezleag-o.
Ridică-te.
Bun venit.
Întotdeauna mă bucur să vă văd. Bine aţi revenit.
Bun venit.
Ţine-ţi respiraţia cât timp suntem pe pod.
Chiar şi cea mai mică răsuflare, va rupe vraja si toată lumea te va vedea.
E minunat să vă văd.
- Încântat. - Bine aţi revenit.
Mi-e frică.
Să nu-ţi fie.
Bine aţi venit. Întotdeauna e o plăcere să vă vedem.
Bine aţi revenit. Bine aţi venit.
M-am întors din misiune.
Bine aţi revenit, domnule Haku.
Respiră adânc...
...şi ţine-ţi răsuflarea.
Bun venit.
Bine aţi revenit. Ce bine e să vă revăd.
Rezistă. Aproape am ajuns.
Stăpâne Haku!
Unde ai fost?
Ce... Un om?
Fugi!
Huh? Huh? Huh?
Stăpâne Haku! Stăpâne Haku!
Prindeţi-l! E un intrus uman!
Ştiu că eşti aici. Îmi pare rău. Am respirat.
Nu, Chihiro, te-ai descurcat de minune.
Ascultă atent la ce o să-ţi spun să faci.
Nu poţi rămâne aici. Te vor găsi, şi n-o să-ţi mai salvezi părinţii.
O să le distrag atenţia, ca să poţi fugi.
Nu! Nu pleca. Stai cu mine, te rog.
Nu ai de ales, dacă vrei să supravieţuieşti aici...
...şi să-ţi salvezi părinţii.
Deci chiar s-au transformat în porci. N-am visat.
Nu-ţi face griji.
Când lucrurile se mai liniştesc, ieşi pe poarta din spate.
Coboară scările până jos la camera boilerului,
unde bagă cărbunii în foc.
Acolo vei da de Kamajii, cazangiul.
Kamajii?
Spune-i că vrei să lucrezi acolo.
Chiar dacă te refuză, insistă.
Dacă nu munceşti, Yubaba te va transforma într-un animal.
Yubaba, huh?
O să vezi. Este vrăjitoarea care conduce băile.
Kamajii o să te respingă, să te facă să pleci,...
...dar tu insistă să îţi dea de lucru.
O să fie muncă grea, dar o să poţi rămâne aici.
Atunci nici Yubaba nu-ţi va mai putea face ceva.
Stăpâne Haku? Stăpâne Haku! Unde eşti?
Trebuie să plec. Şi nu uita Chihiro, că îţi sunt prieten.
Cum de îmi ştii numele?
Te cunosc de când erai foarte mică.
Succes. Şi orice ai face, nu fă zgomot.
Stăpâne Haku!
Linişteşte-te, vin!
Stăpâne Haku, Yubaba vrea să te vadă.
Ştiu. În legătură cu sarcina mea, nu?
E un om pe undeva. Trebuie să-l găsim.
Hai pe-aici.
Aşteptaţi-mă, aşteptaţi-mă...
Haide. Totul va fi bine.
Scuzaţi-mă.
Alo?
Sunteţi Kamajii?
Eh?
Huh?
Haku m-a trimis aici, să vă întreb...
Îmi daţi ceva de lucru, vă rog?
Ale naibii, patru băi deodată.
Haideţi. Înapoi la muncă, piticaniilor.
Da, eu sunt Kamajii,...
...sclavul boilerelor care încălzesc băile.
Mai repede, mingi de funingine!
Vă rog, lăsaţi-mă să lucrez aici.
N-am nevoie de ajutor.
Locul e plin de funingine. Trebuie doar să spun o vrajă,
şi am toţi lucrătorii de care am nevoie.
Îmi pare rău.
Staţi o clipă.
Dă-te la o parte.
Ce să fac cu asta?
Să o las aici?
Termină ce ai început.
Hmm?
Hei, piticaniilor! Vreti să vă transform înapoi în funigine?
Şi tu, ai grijă. Nu poţi să iei slujba altcuiva.
Dacă nu muncesc, vraja se risipeşte şi se transformă înapoi în funingine.
Nu am de lucru pentru tine aici. Caută în altă parte.
Cei cu voi, mingi de funingine? Treceţi înapoi la muncă!
Vremea mesei. Ce se-ntâmplă?
Iar vă certaţi?
Unde ţi-e castronul celălalt?
- Oh. Ahh. - Cel de ieri?
Ţi-am tot spus să îl laşi afară, Kamajii.
Ora mesei! Faceţi pauză.
O fiinţă umană! Ai încurcat-o. Tu eşti cea pe care o caută toată lumea.
- Este nepoata mea. - Nepoată?
Spune că vrea să lucreze aici, dar eu nu am nevoie de ajutor.
Vrei să o duci la Yubaba? E o mică hărnicuţă.
Fata poate să-i ţină piept, sunt sigur.
Nici să nu te gândeşti. Vrei să-mi risc viaţa?
Şi dacă-ţi dau o salamandră prăjită?
De calitatea cea mai bună.
Dacă vrei de lucru, va trebui să faci o înţelegere cu Yubaba.
Ea este şefa aici.
Bine, dă-mi aia! Hai fetiţo, urmează-mă.
Nu ştii să spui un "da, doamnă" sau un "mulţumesc"? Da, doamnă.
Ce bleagă. Grăbeşte-te.
Da, doamnă.
Nu mai ai nevoie de pantofi sau de şosete.
- Lasă-le aici. - Da, doamnă.
I-ai mulţumit lui Kamajii? Poate s-o încurce din cauza ta.
Mulţumesc foarte mult, domnule.
Noroc.
Trebuie să urcăm la ultimul etaj. Acolo locuieşte Yubaba.
Treci aici.
Vrei să-ţi pierzi nasul?
Mai multe aperitive.
Nu-s destule condimente.
Am ajuns la jumătate. Ţine-te de mine. Bine.
Am ajuns.
Spiritul ridiche.
Acest lift nu merge mai sus, domnule.
Vă rog folosiţi altul. Mulţumesc.
- Ne urmăreşte. - Nu te mai uita la el.
Am ajuns. Vă rog luaţi-o la dreapta, domnilor.
Nu credem că sunt destul de mari.
Camerele dumneavoastră sunt pe aici.
- Hmm. Rin? - Ce-i?
Ce-i cu mirosul ăsta?
E miros de om. Miroşi a carne de om. Chiar aşa?
De unde vine, Rin? Haide.
Ascunzi ceva, nu-i aşa?
- Arată-mi. - Nu cumva asta miroase?
Salamandră prăjită. Dă-mi-o!
Nici o şansă. O s-o mănânc singură până la ultima bucată.
Te rog, măcar un pic? Mă mulţumesc şi cu un picior.
Dacă vreţi să mergeti sus, trageţi de maneta din dreapta.
Dă-mi şi mie. Cum poţi fi aşa de rea?
Nu poţi împărţi?
Lasă-mi coada. Te rog!
- Lasă-mă... - Mmm.
N-ai de gând să ciocăneşti?
Ce fetiţă prăpădită.
Vino mai aproape.
Am spus mai aproape!
Taci din gură. Faci atâta gălăgie.
Scuzaţi-mă. Vă rog să mă lăsaţi să lucrez aici.
Termină cu prostiile.
Esti doar o slăbănoagă puturoasă şi nefolositoare.
Şi în plus, ăsta nu este un loc pentru oameni.
Este o baie publică pentru spirite,...
...unde vin să se relaxeze.
Dar voi oamenii, vă amestecaţi întotdeauna,
asa că părinţii tăi care au mâncat bucatele oaspeţilor, ca nişte porci.
Aş spune că au primit ce-au meritat. Şi nici tu nu o să-ţi mai vezi lumea ta...
Hmm.
Cred că ai fi un purcel drăguţ.
Sau poate că preferi să fii o bucată de cărbune.
Văd că tremuri. De fapt, sunt impresionată că ai ajuns până aici.
Dar sunt sigură că n-ai reuşit singură.
Ar trebui să-i mulţumesc prietenului tău.
Cine a fost, drăguţă? Poţi să-mi spui.
Vă rog lăsaţi-mă să lucrez aici.
- Nu începe iar cu asta! - Vă rog! Vreau să muncesc aici!
Taci din gură!
De ce crezi tu că ar trebui să te angajez?
Oricine poate vedea că eşti un copil leneş, răsfăţat, plângăcios...
...şi nu ai nici maniere.
Eu conduc un stabiliment de înaltă clasă.
Aşa că n-am nimic pentru tine. Las-o baltă.
Am deja toţi hoinarii de care am nevoie.
Sau poate îţi voi da cea mai josnică...
şi mai grea sarcină pe care ţi-o pot da,...
...şi te voi munci până la ultima suflare.
Oh, drăguţă! Ai trezit copilul.
Mama vine imediat. Fii cuminte acum.
Mai eşti încă aici? Ieşi afară!
Vreau să lucrez aici!
Nu mai ţipa. Sperii copilul...
Puiule. Nu fi supărat.
Ce copil cuminte.
Vă rog lăsaţi-mă să lucrez!
Bine. Bine. Dar nu mai face gălăgie.
Stai aşa.
Contractul tău.
Semnează-l cu numele tău şi o să-ţi dau de lucru.
Dar dacă aud cea mai mică plângere de la tine, despre orice,...
...o să te alături părinţilor tăi, în cocina porcilor.
Să-mi scriu numele aici?
Exact. Nu mai vorbi şi fă-o.
Nu pot să cred că am făcut jurământul ăla ridicol...
...să dau de lucru oricui cere.
Ridicol. Urăsc să fiu întotdeauna bună!
Ai semnat?
- Deci te cheamă Chihiro, aşa-i? - Da, doamnă.
Ce nume extravagant.
Şi e-al meu de-acum.
De acum înainte te vei numi Sen. Ai reţinut? Eşti Sen.
- Răspunde-mi, Sen! - Da, doamnă.
M-ai chemat?
Fata asta a semnat un contract. Găsesşte-i ceva de făcut.
Bine. Cum te cheamă?
Poftim? Chi... Adică, Sen.
Urmează-mă atunci, Sen.
Haku...
Fără vorbărie. Şi adresează-mi-te cu "Stăpâne Haku".
Nici măcar dacă porunceşte Yubaba... oamenii n-au voie aici.
- A semnat deja un contract. - Cum...?
- Vă promit că voi munci din greu. - Noi nu o s-o luăm.
- O să împută tot locul. - Nu o vrem.
După ce o să mănânce trei zile mâncarea noastră, o să-i dispară mirosul.
Iar dacă nu munceşte din greu, prăjiţi-o fierbeţi-o, faceţi ce vreţi cu ea.
Înapoi la muncă acum! Unde e Rin?
Nu mi-o lăsa mie pe cap!
- Ai spus că vrei un ajutor. - E prefect.
- Dă-i fata lui Rin. - Minunat.
- Du-te, Sen. - Da, domnule.
Ce ai cu mine? O să plăteşti pentru asta.
Vă dorim o zi bună.
Vino.
Nu pot să cred că ai reuşit.
Eşti aşa de mototoală. Începusem să-mi fac griji.
Fii cu capul pe umeri de-acum. Dacă ai nevoie de ceva, să-mi ceri, bine?
- Bine. - Ce-i cu tine?
Sunt ameţită.
Asta este camera noastră.
Puţină mâncare şi un somn bun, o să te ajute să-ţi revii.
Ţine un şort. Va trebui să ţi-l speli singură. Pantaloni.
Eşti aşa de pirpirie.
Mult prea mare.
- Rin... îl ştii pe Haku? - Ce-i cu el?
Sunt doi Haku aici?
Doi Haku? Abia suport unul singur. Tot prea mare.
Este omul de încredere al Yubabei. Să n-ai încredere în el.
Să vedem.
Uite aici. Ce-i cu tine?
Te simţi bine?
Linişte. Ce-i agitaţia asta, Rin?
E fata cea nouă. Nu se simte bine.
Ne întâlnim la pod. O să te duc la părinţii tăi.
Mi-au dispărut pantofii.
Huh?
Mulţumesc.
Urmează-mă.
Nu avem prea mult timp. Dacă te vor găsi, te vor transforma într-un porc.
Nu trebuie să vii aici niciodată fără mine. Ai înţeles?
Înţeleg.
Tată, mamă, sunteţi bine? Sunt eu, Sen!
Mamă! Tată!
Ce-i cu ei? Sunt bolnavi?
Nu, au mâncat prea mult. Şi acum dorm.
Nu-şi aduc aminte să fi fost oameni.
Deci ţine de tine să-ţi aminteşti care sunt ei.
Tată, mamă, promit că o să vă scot de-aici!
Să nu vă îngrăşaţi prea tare, că or să vă mănânce!
Uite-ţi hainele. Ascunde-le.
Am crezut că au fost aruncate.
O să ai nevoie de ele, când o să te întorci acasă.
Felicitarea mea de rămas bun e aici.
Chi-hi-ro. Chihiro. Aşa mă cheamă, nu-i aşa?
Yubaba îi controlează pe ceilalţi, furându-le numele.
Aşa că nu pierde felicitarea. Dar cât timp stai aici, eşti Sen.
Aproape că mi-a furat numele. Aproape m-am transformat în Sen.
Dacă o să-ţi uiţi numele, nu vei mai putea să găseşti drumul înapoi.
Eu nu mi-l mai amintesc pe al meu.
Nu-ţi mai amintesti numele tău adevărat?
Nu. Dar mi-l aduc aminte pe al tău.
Haide. Mănâncă asta. Cred că ţi-e foame.
Nu vreau. Am pus o vrajă în ea ca să îţi redea forţele.
Mănâncă.
Ai avut o perioadă grea. Mai mănâncă.
Trebuie sa plec. Mă voi întoarce curând să te ajut.
- Fereşte-te de necazuri. - Mulţumesc, Haku. Eşti un bun prieten.
Haku.
E un dragon?
Huh?
Unde ai fost, Sen? Am fost îngrijorată. Îmi pare rău.
Dă-te la o parte.
Gee, Sen...
Asta-i tot ce poţi?
Tu şi Sen o să primiţi azi cada cea mare. Poftim?
Dar aia e treaba Broaştei! Ordine de sus. Aşa că nu vă plângeţi.
Nu te... uzi dacă stai acolo?
Sen, grăbeşte-te! Vin.
O să las uşa deschisă.
- Am auzit că ai primit cada mare, Rin. - Lasă-mă în pace.
Măgarii! Nu au mai frecat cada asta de ani de zile!
Cada asta este rezervată pentru cei mai murdari oaspeţi.
Mâzga asta este aşa de impregnată că ne-ar trebui zile s-o curăţăm.
Rin, Sen, primii clienţi au sosit.
Imediat. Al naibii, asta-i hărţuială.
Avem nevoie de un amestec de ierburi. Ia o tăbliţă de la maistru.
Ce anume?
- O tăbliţă pentru amestecul de ierburi. - Bine.
Ce e un maistru, Rin?
Hmm. Vine ceva. Mă întreb ce oare.
Ce gunoi nefolositor, se furişează în ploaie?
Nu pot să irosesc o plăcuţă pentru tine. Relaxaţi-vă. Bună dimineaţa.
Vă doresc o baie plăcută.
Pentru spiritul Ridiche. Un amestec de lux de sulfură.
Nu are rost să stai acolo. Freacă cu mâinile.
Nu-ţi dau nici-o tăbliţă. Bună dimineaţa.
Cu mâinile, am spus. Dar mi s-a zis că trebuie să fie şi un amestec de ierburi.
Asta e. O baie parfumată imediat. Relaxaţi-vă şi bucuraţi-vă.
Hmm?
Alo, maistrul aici. Da, doamnă.
- Vă mulţumesc foarte mult. - Întoarce-te înapoi!
- Hei, tu. Aşteaptă! - Ce se-ntâmplă?
- Nimic. Totul e în regulă. - Avem un intrus.
Un om? Află şi raportează-mi. Haku e plecat azi.
Bravo, Sen. Ai luat una foarte bună.
O agăţi de asta şi îi dai drumul.
Apoi ajunge la Kamajii, care ne va trimite imediat apă.
Trage de asta ca să curgă apa. Încearcă.
- Eşti aşa neîndemânatică. - Uite ce culoare are apa.
E de la sărurile de viermi uscaţi.
Cu apa asa întunecată, cine o să mai vadă mizeria din cadă?
Mai trage o dată când se umple. O să se oprească.
Poţi să dai drumul sforii acum. Mă duc să aduc micul dejun.
Bine.
Ow!
Cada nu este gata încă, domnule.
Dar, sunt atât de multe.
- Ce? Sunt pentru mine? - Uh... Uh...
Mulţumesc, dar nu mai am nevoie.
- Uh... - Nu. Mi-a trebuit doar una.
- Oh, Yubaba. - Este un Spirit Puturos.
Si se pare că-i unul cu o duhoare extra largă. Se îndreaptă direct spre pod.
Am închis. Te rugăm, întoarce-te! Baia este închisă astă seară.
Nu, te rugăm! Nu! Lasă-ne în pace!
Ceva nu e cum trebuie. Mie nu mi s-a părut că ar fi un Spirit Puturos.
Acum, că e aici, ar fi mai bine să mergeţi să-l întâmpinaţi.
Lăsaţi-l să facă baie şi apoi scăpaţi de el, cât se poate de repede.
Ne pare rău, vă rugăm să vă retrageţi în camere. Ne pare foarte rău!
- Vă rugăm, grăbiţi-vă! - Rin şi Sen, vă cheamă Yubaba.
- Da, domnule. - Sen, vezi să n-o încurci.
Du-l pe acest musafir la cada cea mare şi ai grijă de el.
Dar... Dar eu... Un sunet dacă scoţi, şi te-am şi transformat în cărbune!
- M-ai înţeles? - A sosit.
Lasă mâinile jos. Nu-l insulta pe client.
Bine aţi venit la baia noastră.
Oh. Bani!
Sen, ia banii de la clientul cel amabil. Da, doamnă.
Nu-l lăsa să aştepte. Arată-i drumul.
Pe aici, vă rog.
- Dă-te la o parte! - Sen!
Mâncarea noastră.
Deschideţi ferestrele! Toate!
Repede!
Poftim? O clipă, domnule.
Curat murdar, nu-i aşa?
- Nu mi se pare amuzant. - Să vedem ce face.
Uite. Vrea să reumple cada.
Oh, nu, murdăreşte pereţii cu mâinile alea murdare!
Ow!
Tu i-ai dat lui Sen tăbliţe noi?
În nici-un caz, ce risipă!
Oh, nu! E cea mai bună formulă de ierburi a noastră!
Sen! Sen, unde eşti?
Sunt aici!
Nu-ţi face griji. Stai unde eşti! Vin să te ajut!
O să fie bine! Nu îl voi lăsa să te rănească!
Cred că are nevoie de ajutor! Are un ghimpe înfipt în el.
- Un ghimpe? - Este aşa de adânc, că nu iese afară!
Ghimpe? A spus ghimpe? Hmm.
Adună ajutoare jos!
Grăbiţi-vă!
- Sen şi Rin! - Ascultaţi-mă.
Ăla nu e un Spirit Puturos.
- Prindeţi funia asta. - Da, doamnă.
- Ţineţi bine de ea! - Da, doamnă.
Grăbiţi-vă. Toată lumea să dea o mână de ajutor.
Am legat-o!
Toţi, împreună! Toţi împreună, acum!
Trageţi!
Şi trageţi!
- Trageţi! - Trageţi!
Şi trageţi!
O bicicletă?
Aşa cum bănuiam! Trageţi!
Acum, trageţi!
Şi trageţi!
Trageţi!
Sen, eşti bine?
Bine lucrat.
Huh?
Ahh!
Praf de aur! Aur! Este aur!
Luaţi labele! E proprietatea companiei!
Staţi! Înapoi!
Oaspetele este încă aici, idioţilor!
Sen, stai în calea oaspetelui. Dă-te la o parte.
Deschideţi porţile principale! Faceţi loc!
Sen, te-ai descurcat grozav! Ne-ai făcut bogaţi!
Spiritul acesta al Râului este bogat şi puternic. Puteţi să învăţaţi de la Sen.
Sake din partea casei în noaptea asta.
Acum e timpul să daţi înapoi tot aurul pe care l-aţi adunat.
- Asta nu-i corect! - Nu e corect!
Aici.
- Vrei şi tu? Le-am şterpelit. - Mulţumesc.
Mamă, mamă.
- Rin, l-ai văzut pe Haku? - Nu începe iar cu Haku.
Pur şi simplu dispare câteodată.
Se spune că Yubaba îl pune să facă lucruri rele.
- Aşa deci? - Stingerea, Rin.
Bine.
Ce multă apă. Parcă ar fi oceanul.
La ce te aşteptai, după atâta ploaie?
Într-o zi, jur că o să iau trenul ăla. O să plec de aici.
Mmm.
Ce s-a întâmplat?
Ah!
Hmm. Uh-uh.
Huh? Ahh!
E aur! Da?
Cine eşti tu? Nu eşti client! Nu ai voie aici!
Baia e închisă. Ieşi afară!
Ooh! Oh! Ce de aur!
Hei! Este pentru mine!?
Stai. Tu poţi să faci aur?
Ahh.
Dă-mi-l!
Ahh.
Ce se-ntâmplă?
E trecut de ora de culcare. Haide!
Ce...
Hei, şefule, aici sus. Mi-e foame. Sunt lihnit!
- Şi vreau să mă serveşti. - Ştiu vocea asta.
Uite, plătesc pe loc.
Sunt un client, şi vreau şi o baie!
Trezeşte pe toată lumea!
Mamă, tată, Spiritul Râului mi-a dat bucata asta de tort.
Poate că dacă o mâncaţi, o să vă transformaţi la loc în oameni.
Mamă, tată. Unde sunteţi?
Mamă! Tată!
Ce vis urât.
Rin?
Unde este toată lumea?
Chiar s-a transformat într-un ocean!
Pot să văd de-aici unde sunt mama şi tata.
Sper că se descurcă acolo.
Kamajii a pornit deja boilerul?
Aşa mult am dormit?
Clientul aşteaptă. Grăbiţi-vă!
E lihnit! Nu puteţi pregăti mai repede?
Serviţi tot ce aveţi, chiar şi resturile!
- Hei, Sen. - Oh, Rin.
Tocmai veneam să te trezesc. Uite!
Aur adevărat. Oaspetele cel nou mi l-a dat.
Aruncă cu aur în stânga şi-n dreapta!
Daţi-ne binecuvântarea! Sunt lihnit de foame, aduceţi tot!
Cine este oaspetele ăsta?
Vino, Sen, înainte să se trezească Yubaba. Acum este şansa noastră.
Mă duc să-l caut pe Haku.
Eu nu m-aş duce chiar acum. Este prost dispus că l-au trezit.
- Haide, Sen. Să luam nişte aur. - Haide, Rin!
Hai să mergem să mai luăm!
Hei, aşteaptă-mă şi pe mine!
Unde e Haku?
Dacă nu îmi mai recunosc părinţii?
Sper că tata nu s-a îngrăşat prea tare.
Hmm?
Haku?
E el. Vine în direcţia asta!
E urmărit de păsări?
Luptă, Haku! Haide!
E rănit!
Haku, pe-aici!
Aah!
Este doar hârtie.
Haku? Tu eşti, nu-i aşa?
Eşti rănit? Păsările alea de hârtie au plecat. O să te faci bine.
S-a dus la Yubaba. O, nu! O să moară!
# Iată-l pe cel mai bogat om # Nu se poate să nu-l vedeţi
# Tot creşte şi tot creşte # Aveţi ce să linguşiţi
- Toată lumea să se încline. - Bine aţi venit, om bogat.
# Cerşiţi bacşiş # Acum e vremea
Vă rugăm, domnule! Aici!
# Cerşiţi bacşiş # Câştigaţi şi voi un ban
Aur izvorăşte din palmele lui
Aruncaţi şi aici, domnule!
Hei, ce faci?
Mă duc sus. Nu, nu te duci. Ce-i asta?
Sânge!
Dă-te la o parte! Lasă-l pe oaspete să treacă!
Mulţumesc că m-ai ajutat înainte.
Nu vorbi cu el, fiinţă umană put...
Nu vreau nici-una. Mulţumesc, dar nu am nevoie de nimic.
Mă grăbesc foarte tare, vă rog să mă scuzaţi.
Liniştiţi-vă! Liniştiţi-vă! Înapoi, daţi-vă înapoi!
Toata lumea afară!
Oh, îmi pare tare rău, domnule.
Vă rog să-i scuzaţi fetei manierele. E doar un om, şi e nouă aici.
- Şterge-ţi zâmbetul ăla de pe faţă. - Poftim?
- Tot mai zâmbeşti. - Nu, niciodată nu aş...
Aah!
Huh?
Yubaba?
Suntem într-o mare belea.
De fapt, este un Fără-Faţă.
Exact, un Fără-Faţă!
Lăcomia voastră a atras un oaspete pe măsură. Bine, vin jos.
Să nu faceţi vreo prostie până ajung eu acolo.
Uite în ce hal e covorul.
Scoateţi-l pe Haku afară de-aici. Oricum o să moară în curând.
Ahh.
Bună, drăguţule. Iar dormi sub perne?
O, îmi pare rău, dormeai ca un copil aşa de cuminte şi eu te-am trezit.
Îmi pare rău. Dă-mi voie să te pup.
Culcă-te la loc. Ce copil cuminte.
Au, dă-mi drumul.
Wow, eşti mărişoară. Mulţumesc că m-ai ajutat.
Dar mă grăbesc acum.Te rog dă-mi drumul. Ai venit aici să mă îmbolnăveşti.
Eşti un microb rău din cale-afară, nu-i aşa?
Nu sunt microb, sunt om.
Poate nu ai văzut niciodată unul.
O să te îmbolnăveşti dacă ieşi afară.
Stai aici şi joacă-te cu mine.
Eşti bolnav?
Stau aici pentru că afară m-aş îmbolnăvi.
Dacă stai aici, o să te îmbolnăveşti.
Ascultă, cineva la care ţin, este rănit foarte rău.
Aşa că trebuie să plec neapărat. Te rog, dă-mi drumul la mână!
Dacă pleci, o să încep să plâng,...
...şi dacă plâng, mama o să vină şi o să te omoare.
Joacă-te cu mine sau altfel îţi rup mânuţa. Mă doare!
Te rog, o să mă joc cu tine mai târziu, bine?
Nu, vreau să mă joc acum!
Microbi! Am microbi, vezi?
Haku!
Opriţi-vă, plecaţi! La o parte! Haku! Te simţi bine?
Ma auzi?
Tăceţi din gură! Haku!
Su, su, pleacă!
O, nu!
Nu-mi este frică de microbi. O să plâng dacă nu te joci cu mine.
Te rog, fii copil cuminte şi aşteaptă un pic.
Dacă nu te joci cu mine acum, o să plâng.
Te rog, nu plânge!
Ce bastard răsfăţat!
Taci din gură! Eşti cam purceluş, nu-i aşa?
- Încă mai sunt un pic transparentă. - Mama?
Creier de găină. Nu poţi nici măcar să mă deosebeşti de maică-ta?
Aşa, acum ai un corp pe potriva creierului.
Ia să vedem acum. În ce să vă transformăm pe voi?
Este micul nostru secret.
Dacă spui la cineva... o să-ţi smulg gura.
- Tu cine eşti? - Zaneba. Sora geamană a Yubabei.
Mulţumită tie, am aruncat o privire pe aici şi m-am distrat.
Acum dă-mi dragonul.
Ce vrei cu Haku? Este rănit rău.
Dragonul ăla este un hoţ, lacheul surorii mele.
A furat un sigiliu preţios din casa mea.
Haku n-ar face asta. Este aşa de bun.
Toţi dragonii sunt buni. Buni şi proşti.
E aşa doritor să înveţe secretele magiei de la sora mea...
...încât ar face orice i-ar spune femeia aia lacomă!
Dă-te la o parte, fetiţo. Oricum, este prea târziu pentru el.
Sigiliul era protejat de o vrajă... şi oricine încearcă să-l fure va muri.
Nu, nu poţi face asta!
Ce i-a apucat?
Hei, tu de colo, linişteşte-te! Treci în camera ta.
Vai de mine, se pare că am fost cam neglijentă. Haku! Nu!
Haku!
Ce naiba este asta? Hei! Aşteaptă. Haku!
Te doare? Haku!
Ce e cu tine?
Pare destul de serios.
Haku, rezistă! Oh nu, o să moară!
Este ceva în el, care-l omoară.
În el? Este o vrajă puternică. Nu pot face nimic.
Haku, Spiritul Râului mi-a dat asta.
Mănâncă, poate te va ajuta.
Haku, deschide gura.
Te rog, Haku! Mănânc-o!
Vezi? E bună.
Un medicament de la Spiritul Râului?
Deschide gura. Ce băiat bun.
Asta e.
Acum înghite.
A scuipat-o! Sen, uite acolo!
- Sigiliul! - Prinde molusca cea neagră!
Acolo! Prinde-o! Prinde-o!
L-ai omorât? Chestiile astea aduc ghinion.
Repede! Până nu sare pe tine!
Ţine-ţi degetele împreunate.
Haku a furat asta de la sora lui Yubaba, Kamajii.
De la Zaneba? Sigiliul unei vrăjitoare!
O pradă preţioasă, aş putea spune.
Uite! S-a schimbat la loc!
Ajută-mă ce să fac?
Haku! Haku, trezeşte-te!
Kamajii! Nu respiră.
Ba da, dar este încă grav bolnav, de la vrajă.
Asta ar trebui să-l ajute să se simtă mai bine.
Săracul Haku a apărut într-o zi aici
de nicăieri, aşa ca tine. A spus că vrea să înveţe magia.
Nu am fost de acord să devină ucenicul unei vrăjitoare.
L-am avertizat,...
...dar nu a vrut să asculte.
A spus că nu mai are unde să se ducă.
S-a angajat ca ucenic al Yubabei.
Timpul a trecut si el a început să devină din ce în ce mai palid,...
...iar ochii i-au căpătat o strălucire de oţel.
Kamajii, o să îi dau asta înapoi surorii lui Yubaba.
O să i-o dau înapoi, o să-i cer scuze, şi o s-o rog să-l ajute pe Haku.
Spune-mi unde locuieşte.
Vrei să te duci la Zaneba?
- E o vrăjitoare periculoasă. - Te rog.
Haku m-a ajutat pe mine. Acum vreau să îl ajut şi eu pe el.
Hmm.
Ştiu cum să ajungi acolo, dar trebuie să te descurci singură la întoarcere.
Aşteaptă aici.
Ia să vedem. Ştiu că e pe undeva pe-aici.
Am nevoie de pantofi şi haine, vă rog.
Cred că părinţii mei vor aştepta.
Sen! Te-am căutat peste tot.
Rin! Şi Haku e aici.
Ce s-a întâmplat? Şi ei cine sunt?
Noii mei prieteni.
Yubaba răscoleşte locul în căutarea ta.
Clientul cel spart la mână s-a dovedit a fi un monstru oribil. Un Fără-Faţă.
Yubaba spune că tu l-ai lăsat înăuntru.
Poate că eu l-am lăsat.
Vorbeşti serios?
Am crezut că este un client.
Poftim? E un monstru. A înghiţit deja o Broască şi doi Melci!
L-am găsit! Uite-l aici, Sen!
- Suntem ocupate, bunicule. - Poţi să foloseşti asta.
Sunt bilete de tren. De unde le ai?
Le păstrez de 40 de ani.
Ascultă acum cu atenţie. Trebuie să cobori la staţia "Fundul Mlaştinii".
Fundul Mlaştinii?
Chiar aşa, este a şasea oprire. A şasea oprire.
Ai grijă să nu gresesti. Pe vremuri era şi un tren înapoi,...
...dar acum nu mai merge decât într-o singură direcţie.
Nu te-ai răzgândit?
Nu. O să vin înapoi pe lângă linie.
Cum rămâne cu Yubaba? O să mă duc la ea acum.
Promit să mă întorc, Haku. Rezistă.
Ce se întâmplă aici?
Nu vezi? Se numeşte... Dragoste.
- Devine din ce în ce mai mare! - Mi-e frică!
- Nu vreau să fiu înghiţită de el. - Uite-o că vine.
Ce bine, Sen. Yubaba nu-l mai poate controla mult timp.
Nu e nevoie să te superi. Sunt sigură că o vor găsi pe Sen.
Unde este Sen? Să vină Sen!
Du-te! Grăbeşte-te.
- Yubaba, Sen este aici. - În sfârşit.
Sen a sosit, domnule. O să intre imediat. De ce a durat aşa de mult?
Este un dezastru complet.
Du-te şi scoate tot aurul de la el.
Ce caută şobolanul ăsta împuţit aici?
Este... Nu-l recunoşti?
Bineînţeles că nu. Ce dezgustător! Acum, du-te înăuntru.
Iat-o pe Sen.
N-o să i se întâmple nimic dacă o lăsăm singură acolo?
- Vrei să îi iei locul? Hmph! - Huh?
Încearcă asta. Este delicios.
Vrei niste aur? Nu-l dau la nimeni altcineva.
Vino mai aproape, Sen. Ce anume vrei?
Spune-mi.
Aş vrea să plec.
Trebuie să ajung undeva cât se poate de repede.
Ar trebui să te întorci de unde ai venit!
Nu mă poţi ajuta cu ce vreau eu.
Unde este casa ta? Nu ai o mamă şi un tată?
Nu vreau... Nu vreau...
Sunt singur. Sunt singur.
Nu poţi să te întorci acasă?
O vreau pe Sen. O vreau pe Sen!
Ia aurul.
- O să mă mănânci? - Ia-l!
Ooh! Huh?
- Huh. - Ow.
Dacă vrei să mă mănânci, ia asta mai întâi.
O păstram pentru părinţii mei, dar cred că e mai bine s-o mănânci tu!
Sen!
Fato, ce mi-ai dat să mănânc?
Aah!
Ajunge cu prostiile!
Trebuie să înceteze!
Fără-Faţă!
Aici!
Fugiţi!
O să plăteşti pentru asta, Sen!
Duck!
Scuze.
Sen, aici!
Uite-l. Aici sunt!
Sen, nu-l chema!
Este rău numai înăuntru.
Trebuie să-l scot de acolo.
- Da? Şi unde să-l duci? - Nu ştiu.
Nu ştii. Acum ne urmăreşte.
Nu ne mai poate face rău.
Hmm?
- De aici, va trebui să mergi pe jos. - Bine.
Gara e un pic mai încolo, de-a lungul şinelor.
Mulţumesc, Rin.
- Să faci bine să te întorci. - Bine.
Îmi pare rău că am zis că eşti bleagă! Îmi retrag cuvintele.
Fără-Faţă, dacă te atingi de fată, o s-o-ncurci rău de tot.
Uite gara.
Vine trenul. Să mergem.
Am vrea să mergem până la Fundul Mlaştinii.
Huh?
- Vrei şi tu să vii cu noi? - Uh-huh.
Şi el, vă rog.
Uh... Uh...
Stai aici. Să te porţi frumos, bine?
- Kamajii, scoală-te. - Hmm?
- Haku, ţi-ai revenit. - Unde este Sen?
Ce s-a întâmplat, spune-mi.
Nu-ţi aduci aminte nimic?
Ba da, ţin minte că eram în întuneric.
Apoi am auzit vocea lui Sen, strigându-mă.
I-am urmat vocea şi m-am trezit zăcând aici.
Nimic nu poate învinge puterea dragostei.
Sen s-a dus să returneze sigiliul. A făcut-o ca să te salveze pe tine.
Aurul ăsta de-abia acoperă pagubele făcute de prostul ăla de Fără-Faţă.
Proasta de Sen! M-a costat o avere.
Dar Sen ne-a salvat pe toţi. Linişte!
De la ea a pornit totul.
Iar acum a fugit.
Şi-a abandonat până şi părinţii!
Cred că sunt deja nişte porci frumoşi.
- Făceţi-i şuncă sau pastramă. - Aşteaptă.
- Huh? - Stăpâne Haku?
Ce, încă mai eşti în viaţă?
Tot nu poţi să vezi că ai pierdut ceva foarte preţios?
Nu fi obraznic cu mine, tinere.
De când vorbeşti aşa cu stăpâna ta?
Huh.
Copilul meu!
Nu!
- Copilul meu! - Nu e decât glod.
Unde-i copilul meu!
Unde e puiul meu?
Vino la mine, te rog!
Unde eşti?
Puiule, puiule!
Tu!
Spune-mi!
Ce-ai făcut cu copilaşul meu?
Este cu Zaneba.
Zaneba?
Uh...
Vrăjitoarea aia.
Poate crede că m-a învins!
Deci, ce plan ai?
O să-ţi aduc copilul înapoi...
dar în schimb, trimite-i pe Sen şi pe părinţii ei înapoi, în lumea lor.
Şi cu tine ce să fac?
Să spunem că te fac bucăţele după ce îi aduci înapoi!
Sper că asta este staţia care trebuie.
Hai să mergem.
Poţi să mergi pe umărul meu.
Hmm?
Intraţi.
Scuzaţi-ne.
Grăbiţi-vă şi intraţi. N-am toată ziua la dispoziţie.
Haide.
- Deci aţi ajuns cu toţii. - Hmm?
Ia loc. O să vă fac un ceai.
Zaneba, Haku a furat asta de la tine. Am venit ca s-o aduc înapoi.
Ştii ce e asta?
Nu, dar ştiu că este foarte preţioasă.
Sunt aici să cer scuze pentru Haku. Îmi pare nespus de rău.
Te-ai simţit bine cât timp l-ai avut la tine?
- Ce? - Ce-i asta? Vraja a dispărut.
Îmi pare rău! E vorba despre molusca cea neagră care era pe sigiliu?
Mă tem că am strivit-o cu piciorul.
Ai strivit-o?
Ştii, sora mea a pus molusca în dragon, ca să-şi poată controla ucenicul.
Şi tu ai strivit-o.
Ce s-a întâmplat cu vraja mea?
Numai dragostea o poate rupe. Stai jos.
Poţi să-i aduci pe cei doi la forma lor obişnuită?
Păi dragii mei, vraja e de mult timp expirată.
Puteţi să vă transformaţi la loc, dacă vreţi.
Sora mea şi eu suntem două părţi ale unui întreg, dar nu ne înţelegem deloc.
Ai văzut ce gusturi proaste are.
Suntem gemene identice, dar totuşi avem firi opuse.
Aş vrea să te ajut dragă,
dar nu pot face nimic. Este una din regulile noastre aici.
Trebuie să ai grijă singură de părinţii tăi şi de prietenul tău, dragonul.
Nu poţi să îmi dai măcar un sfat?
Simt că eu şi Haku ne-am m-ai întâlnit, însă foarte demult.
În cazul ăsta e uşor.
Nimic din ceea ce se întâmplă nu se uită vreodată...
chiar şi dacă nu-ţi mai aduci aminte.
Este deja târziu. Ce-ar fi să staţi aici peste noapte?
Băieţi, daţi-mi o mână de ajutor.
Ţineţi-o tot aşa.
Aşa, sunteţi grozavi. Îmi sunteţi de mare ajutor.
O vrajă nu ar face-o la fel de bine. Acum să împletim firele.
Unu' pe faţă, unu' pe dos. Unu' pe faţă, unu' pe dos.
Unu' pe faţă, aşa, aşa.
Bunico, trebuie să mă duc acasă.
Haku ar putea să moară şi eu stau aici.
Şi ar putea să-mi mănânce părinţii.
Mai stai încă puţin.
Uite.
Foloseşte-o să-ţi prinzi părul la spate.
Este aşa de frumoasă.
O să te protejeze.
Am făcut-o din firele ţesute de prietenii tăi.
Mulţumesc.
Ce sincronizare perfectă. Mai avem un oaspete.
- Pofteşte-l înăuntru. - Sigur.
Haku! Haku!
Ce bine.
Nu eşti rănit? Eşti sigur că eşti bine?
Ahh.
Bună sincronizare, aş spune.
Uite, bunico. Haku trăieşte.
Haku, te iert că mi-ai furat sigiliul.
Dar să ai mare grijă de fată.
Voi doi, e timpul să mergeţi acasă.
Să mai veniţi cât de curând.
Tu, stai pe-aici şi ajută-mă la treburi.
Bunico!
Mulţumesc. Plec acum.
Nu-ţi face griji. Sunt sigură că poţi rezolva tot.
Numele meu adevărat este Chihiro.
Chihiro... ce nume frumos.
- Ai grijă de el, este al tău. - O să am.
Şi acum zburaţi.
Mulţumesc, bunico. La revedere.
Ascultă, Haku.
Nu mai ţin minte, dar mama mi-a zis că...
...odată, când eram mică am căzut într-un râu.
Mi-a spus că l-au secat şi au construit blocuri în albia lui.
Dar tocmai mi-am adus aminte.
Râul se numea... Kalaku.
Cred că te cheamă de fapt Kalaku.
Chihiro, mulţumesc. Îmi amintesc!
Eu sunt Spiritul Râului, Kalaku.
- Spiritul Râului? - Numeleu meu e Râul Kalaku.
Acum sunt blocuri în locul râului.
Probabil de aceea nu îmi pot găsi casa.
Îmi amintesc cum ai căzut în mine, demult. Ţi-a căzut pantofiorul cel roz.
Da, şi tu m-ai dus în ape mai mici, Kalaku.
Îţi sunt aşa de recunoscătoare.
S-au întors!
Văd că nu mi-aţi adus copilul înapoi.
- Mama! - Copilul meu!
Nu eşti rănit? Ce lucruri teribile ţi-au făcut?
Puiule, stai singur în picioare? De când?
Yubaba, nu-ţi uita promisiunea.
Trimite-i pe Chihiro şi familia ei înapoi, în lumea lor.
Nu aşa de repede, Haku.
Lumea asta are reguli, ştii doar.
Tăceţi!
Mamă, termină. Las-o în pace.
Copilaşul s-a distrat aşa de bine.
Dar, regula este regulă.
Altfel nu pot rupe vraja.
Dacă o faci pe Sen să plângă, nu o să-mi mai placă de tine.
- Dar... Bunico! - Hei, bunico!
Ai dreptate. Vin la tine.
Haku mi-a zis despre regulă.
Cel puţin mai ai curaj.
Uite-ţi contractul. Vino aici.
O să dureze doar un minut, Puiule.
Nu-ţi face griji.
Vezi dacă poţi să ghiceşti care dintre porci sunt părinţii tăi.
Ai dreptul doar la o încercare.
Dacă ghiceşti, puteţi pleca cu toţii.
Bunico, trebuie să fie o greşeală. Părinţii mei nu sunt aici.
Nu sunt aici? Ăsta este răspunsul tău?
Da.
Ai ghicit!
Vă mulţumesc tuturor.
Du-te. Ai câştigat. Să nu te mai văd.
Îţi mulţumesc pentru tot. Bunico, la revedere!
- La revedere! - Mulţumesc!
- Haku! - Să mergem!
Unde sunt mama şi tata?
Au luat-o înainte.
Aici nu mai este apă.
Nu pot să merg mai departe.
Du-te înapoi pe unde ai venit, Chihiro.
Dar să nu te uiţi deloc în urmă. Până nu ieşi din tunel.
Dar cu tine cum rămâne, Haku?
Am să vorbesc cu Yubaba. Renunţ la ucenicie.
Acum sunt bine, că mi-am recuperat numele.
- O să ne mai întâlnim? - Sunt sigur.
- Promiţi? - Promit.
Acum pleacă şi nu te uita înapoi.
Chihiro!
Unde ai fost? Grăbeşte-te.
Mamă! Tată!
Nu mai fugi aşa departe. Ar putea să ţi se-ntâmple ceva.
Mamă, eşti sigură că eşti bine?
Ce? Precis a ajuns deja camionul cu mobilă.
Haide, Chihiro.
Aveţi grijă pe unde călcaţi.
Chihiro, nu te mai agăţa aşa de mine. O să mă faci să mă împiedic.
Capătul tunelului. Hei... ce s-a întâmplat?
Ce este?
Uită-te la asta.
- E plin de praf înăuntru. - Asta-i un fel de glumă?
- Aşa pare. - Ţi-am spus să nu laşi maşina aici.
Vino, Chihiro. Hai să mergem la noua noastră casă.
Doar nu ţi-e frică, nu?
Nu-ţi fie frică, dragă. Totul va fi în ordine.
O casă şi o şcoală nouă, ei bine asta este puţin îngrijorător...
Cred că o să mă descurc, până la urmă.
---=== S F Â R Ş I T ===---
by Amstel