Степенице.
Мислим да не могу. Друштво? Почните без мене.
Стићи ћу вас.
Суперишка.
Унутршњи мир. Унутршњи мир.
Сврби нос.
Напокон, унутршњи мир.
Шта сад?
Каи, стари пријатељу. -Учитељу Угвеју.
Борба нам је завршила пре 500 година. -Сад сам спреман за реванш.
Дуго ти је требало.
Ојачао си.
500 година у духовном свету. Покупиш коју фору.
Узео сам чи сваког мајстора овде. -Не! -Да.
Ускоро ћу имати и твоју моћ.
Кад ћеш схватити да што више узимаш то мање имаш.
С твојим чијем напокон ћу се вратити у свет смртника.
Овог пута нећеш бити тамо да ме зауставиш.
Никада ми није била Судбина да те зауставим.
Поставио сам другог на тај пут.
Онда ћу га пронаћи и узети и његов чи.
Правда ће бити задовољена!
КУНГ ФУ ПАНДА 3
Два пладња Правде, молим вас. -Три. -И пар тофу кришчица.
Љуту супу с резанцима за Тигрицу. Хоћеш ли сос са тим?
Жели са стране. -Са стране. -Са стране.
Напред, Змајев ратниче! -Одбрани Долину!
Напред, ратниче! -Одбрани Долину!
Ви не радите драматичну позу? -Морамо ли то сваки пут?
Никада не подцењујте моћ драматичног улаза.
Чуо сам да неки мајстори победе у борби самим отварањем врата.
Драматични улазак? -Учитељу Шифу? -Змајев ратник је у праву.
Стварно? Само сам... Да, јесам.
Пре борбе са шакама долази борба умовима.
Отуд драматичан улазак.
Опак драматичан улазак. Којим поводом?
Данас ће бити моје последње подучавање. -Последње?
Нисам знао да сте болесни. Иако изгледате мало... -Нисам болестан!
Здраво. Мало здраво. Јако, заправо. -Моје последње подучавање
зато што ће од сада ваш тренинг бити у рукама Змајевог ратника.
Шта?!
Ја да подучавам? Зашто не Тигрица? Свима говори шта да раде.
Тишина, По! -Видите?
Тигрица није Змајев ратник. Ти си. -Дајте, они су Петорка!
Шта бих њих могао научити? -Увек има нешто да се научи.
Чак и за мајстора. На пример.
Показаћу ти још један потез. Драматичан излаз.
Шта је то?
Зезаш ме?!
Где је отишао? -Учитељу!
Отишао је, у реду је. -Чека ваше упуте.
Све што имате да изгубите је наше поштовање.
Стварно, колико лоше може бити?
Јако лоше! Јако лоше!
Идемо, замените се. Мајмуне, не мрдајући планински став!
Да, учитељу! -Тигрице, торнадо салто уназад! -Да, учитељу.
О, не, ватра! -Ватра!
Опрости, ја сам крив. Ждралу, иди више. Овај, ниже!
Моја канџаста стварчица. -Гујо и Тигрице, у тотемски став.
Отровна техника.
Вас две направите групни инсектни угриз са жутим репом и јакном...
Зачињена туна.
Добар посао, По.
Јесте ли барем научили нешто? -Да.
Да не знаш подучавати. -И да је Тигрица запаљива. Очито.
То је била потпуна катастрофа. -Драго ми је што нисмо По. -Који губитник!
Шта је Шифу мислио? -Шта је Угвеј мислио?
Мислим да нас је чуо. -Нисам ништа чуо.
Рекао је да си губитник.
Жао ми је, Угвеј.
Престаните да то радите! -Како ти је било први дан?
Понижавајуће. -Чуо сам. -Од кога сте чули? Тигрице?
Од Мајмуна, Ждрала, Богомољке, твог тате и гђе Чао из сваштарнице.
Оних патки које су прошле и Тигрица ми је рекла.
Је ли вам рекла да се неће поновити јер сам завршио.
Са подучавањем или понижавањем? -Обоје! Зашто сте мислили да могу то?
Знао сам да не можеш. -Шта? Наместили сте да не успем. Зашто?
Ако радиш само оно што можеш нећеш бити више од онога што јеси.
Не желим да будем више. Свиђа ми се какав сам. -Не знаш ни ко си.
Ма шта? Наравно да знам. Ја сам Змајев ратник.
Шта то тачно значи?
Значи... Ићи наоколо, ударати и тући. Бранити Долину!
Ударати и тући? Мислиш да ти је то велики учитељ Угвеј наменио?
Пророчанство старо 500 година је испуњено како би могао ударати
и трчати градом поздрављајући зечеве? -Да. -Не!
Угвеј је видео величанственост у теби. Упркос мом мишљењу.
Више него што видиш у себи.
Чека те невероватна моћ.
Моћ већа од било чега што можеш да замислиш.
Шта је то било?! -То је био чи.
Шта је чи? -Енергија која тече кроз сва жива бића.
Значи, ако будем подучавао моћи ћу радити такве моћне ствари? -Не.
Не, ако будеш подучавао ја ћу моћи то да радим.
Савладавање чија значи савладавање самога себе.
Угвеј је седио сам у пећини 30 година и питао се једно питање.
Ко сам ја? Ко сам ја?
Ја имам среће ако будем пет минута пре него ме прекинеш.
Сад морам да седим сам у пећини 30 година. -С временом.
После што савладаш подучавање. -Нема шансе да будем као ви.
Не покушавам да те претворим у мене. Покушавам да те претворим у тебе.
Претворити мене у мене? То нема...
Још мало, Шифу, само још мало збуњујуће и следећи сте Угвеј.
Опростите. Без увреде, учитељу Угвеј.
Оставићу вас вашем вечном миру.
Какво је ово место?
Фарма мог брата.
Ако бих стао на вас бисте ли умрли?
Да. -Свет смртника.
Чујеш то, Угвеј? Вратио сам се.
Каи се вратио!
Ко? -Каи. Генерал Каи.
Врховни господар целе Кине.
Жадски убица. Господар боли.
Можда ме познајете као Звер освете.
Творац удовица?
Радио сам с Угвејем. -Учитељ Угвеј, да!
Одличан ратник. -Чули смо за њега. -Доста, доста! Тишина!
Нађите Угвејеве ученике и доведите их к мени.
Кад завршим с њима, Угвеј,
неће остати никога ко ће се сећати твог имена.
Каи долази!
Спреман сам!
Научити те лекцију! -Научити ме? О, не, то је Змајев учитељ!
Баш је згодан. -Хвала на комплименту.
Молим те, не учи ме до смрти!
По? -Воздра, тата. Шта има?
Мало сам навратио да се смочим.
Добро. Шта није у реду? -Све је у реду? -Све?
Дођем кући и нађем те у купки с луткама. -Борбеним фигурама.
Уместо додавања соли за купку додајеш сечуански бибер. -Сечуански?
Моји њежни делови.
Добро, да, нешто није у реду. -Хајде, сине, реци тати све о томе.
Подигни руку. -Шифу каже да не знам шта значи кад си Змајев ратник.
Сад морам бити учитељ. Напокон сам мислио да знам ко сам.
Ако нисам Змајев ратник, ко сам онда? -Учитељ? Подучаваш кунг фу?
То је унапређење. Прихвати посао, сине.
Кад једном будеш на челу Палате од жада продаваћу резанце у предворју.
Зашто се још купаш као беба? Излази! Крећи, крећи!
Проширење франшизе нас чека! -Шта је с такмичењем ратниковог двојника?
Гђа Чао увек победи. -Растурање!
А такмичење у једењу ваљушака? Морам одбранити титулу.
Нико неће срушити твој рекорд. -Неко ће управо срушити твој рекорд!
Идемо, идемо!
Ко једе моје ваљушке? -Ко их плаћа?!
101, 102...
103!
Је ви то вови вековд?
Ко си ти? -Ја свам Ли Шен. -Шта?
Ја сам Ли Шен. Тражим свог сина.
Изгубио си сина? -Да.
Пре много година. -Ја сам изгубио оца.
Јако ми је жао. -Хвала.
Сретно ти било. -И теби.
Надам се да ћеш наћи сина. -Надам се да ћеш ти пронаћи оца.
Сине? Мој Боже, то си ти!
Немој стајати ту, загрли маторог!
Не могу веровати да си жив!
Мислио сам да сам те заувек изгубио, Мали Лотусе.
Опрости, ово је мало неугодно, али си ме заменио с пандом званом Лотус.
Ја сам По. -Да, не знаш... Мали Лотус је име које си добио на рођењу.
Стварно? -Стварно! -Не могу веровати! После свих ових година!
Ово је невероватно. Тата, дођи да поздравиш...
Не знам како бих требао да те зовем. -Сигуран сам да се зове Ли.
Ти! Дођи овамо!
Хвала што си се тако добро бринуо о моме сину! -Твоме сину?!
Чекај мало! Како знамо да ти је овај странац уопште у роду?!
Погледај то! Стомаци би могли да нам буду браћа.
Сине, научићу те стомачни гонг! Стомачни гонг!
Као да гледам у дебело огледало.
Не могу да верујем да се сликамо заједно.
Још увек не разумем. Мислио сам да је По једина преостала панда.
Не. Има нас читава гомила. -Где?!
Тајно панда село у планинама. -Тајно село?!
Како си знао где сам? -Добио сам поруку која ме довела овамо.
Како си могао примити поруку ако те нико није могао наћи?
Мени звучи сумњиво. -Била је то порука од свемира.
До џаџе. -Какве су то приче о Змајевом ратнику?
Како си знао да сам Змајев ратник? Свемир ти је и то рекао?
Не, пише на плакату. И на сувенирници. Купио сам шољицу.
Да, наравно! Мораш... Толико ти тога морам показати!
Бићеш невероватно поносан! Дођи! Дођи!
Ја сам већ невероватно поносан.
Још пар степеница. -Осећам топљење.
Ти исто имаш пандастму? Је ли то обитељски?
Тата, свидеће ти се ово. Нешто најбоље икада!
Ово је Дворана јунака.
Дом највреднијих кунг фу уметнина у целој Кини.
Ово место је... -Страва?! Мислио си рећи страва јер је истина!
Скроз! -Буди супер пажљив, овде је све ломљиво.
Као Урна шапћућих ратника. Неко је то једном сломио. -Ко?
Неки идиот.
Ово је борбени оклоп мајстора летећег Носорога. -Питам се је л' бих стао?
Изађи ми из главе! И ја сам се то питао.
Је л' бих ја стао? -Ти? Не, него ја. Тата, види!
Самострел мајстора Овна, злогласни уништавач капија.
Гле ово! Борбене кациге војске мајстора Пацова. Тако су сићушне.
Непропусни оклоп мајстор Делфина. Мој омиљени.
Погледај ово. Легендарна борбена рикша цара Сокола.
Супер колица.
Тата, шта то радиш, не смемо ништа дирати! -Опрости!
Да га вратим? -Да, требао би.
Али изгледаш страва! Какав је осећај? Је л' шкрипе шарке?
Мирише ли на Носорога? Имаш осећај да си непробојан?
Као да се можеш суочити с 1000 ратника и отићи неогребан?
Да, прилично је страва. Шта ово ради? Требао бих повући.
Мислим да сам се упишкио.
Требамо ли пробати још нешто, сине?
Напад!
Брже, брже, брже!
Рат палчевима! -Појачање!
Тако забавно!
Ево га! -Закон!
Хајде, хајде. -Добро сам. -Ето га.
Делфинов напад! -Јеси ме! -Делфиново повлачење!
Иди на дугу, сине!
Нисам био спреман!
Ево ти је! -Имам је!
Долазим по тебе!
Хајде, мајсторе Носороже! -Ево ме!
Средићу те! Средићу те!
Ко ће те средити? Ко ће те средити?
Мајсторе Носороже. -Шта? Шта је?
Здраво.
Нећете веровати ко се појавио! Ни за милион година!
Покушајте! -Твој отац! -Твој отац!
Како сте погодили? Па да, исти смо. Тата, поздрави моје пријатеље.
Богомољка, Тигрица, Мајмун, Ждрал и Гуја. -Гуја, је ли? -Мајмун.
Моји најбољи пријатељи. А ово је учитељ Шифу!
Легенда! -Част ми је упознати вас, мајсторе Панда.
Твој отац нам се може придружити у дворани за вежбу.
Ваш син ће подучавати.
Сигурно је уморан. Уморан је. Показаћу му хризантеме.
Уморан? Не, добро сам. Волео бих да те гледам. -Веруј ми,
занимљивије је гледати ме како се... Борим!
Шта је то? -Долина је под нападом!
Сине? Под нападом? -Ово је савршено.
Сад можеш видети шта значи бити Змајев ратник. Прати ме!
Непријатељи Правде припремите се за рат! Зезаш ме?
Шта је са зеленима? -То су некакви зомбији од жада.
Зомбији од жада? Жомбији! Урек'о си!
Лотусе, пази! -У реду је, тата, радим ово сваки дан.
Знам њих! Близанци мајстори Јазавци и њихова техника двоструког гонга!
Да, то је та! А то је... Не! Мајстор Дивокоза!
Мислио сам да си умро пре 100 година. -Они су легенде!
Добро нас ухвати.
Јеси ли ухватио? Јој, трепнуо сам!
Може још једна?
Гуши ме мајстор Дивокоза! Како страва!
Гле, то си ти! -По, усредсреди се!
Порука из свемира. Даћу ја теби поруку из свемира! Клони се мог сина!
Опрости, тата, почистићу касније. -Не мој добар тигањ. Узми овај!
Лотусе, пази!
Тата, види моје ваљушке смрти!
Имамо вас!
Видим вас. Ваш чи ће ускоро бити мој. -Прича мени?
Који? Сви причају. -У праву си, баш страшно.
Пробајмо и ми. Можда и њима буде страшно. –Договоримо се шта да кажемо.
Иначе неће бити страшно. Само глупо. -Не причају они!
То ја причам кроз њих. Каи!
Ко? -Добро, доста!
Јесте видели? -Шта је било? -Дим се само... И онда пуф!
Шифу, шта је то било? -Каи? Каи?
Никад чуо.
Каи? Где је? Толико је мудрости овде да ништа не могу пронаћи.
То! Погледајте!
Све одговоре пронаћи ћемо овде.
Шта, празна је?
Зезаш ме? Не опет.
Чекајте. Опростите. Добро.
Записано је Угвејевим рукописом. Давно сам имао брата.
Угвеј је имао брата? -У борби. Каже брат у борби.
Можете да одмотате све одједном?
Био сам амбициозан млади ратник... -<и>Водио сам велику војску.</и>
<и>Борећи се уз мене био је Каи.</и>
<и>Мој најближи пријатељ.</и>
<и>Једног смо дана упали у заседу. Био сам тешко рањен.</и>
<и>Пријатељ ме данима носио тражећи помоћ.</и>
<и>Док нисмо дошли у тајно село високо у планинама.</и>
<и>Древно место исцељења.</и>
<и>Село панда.</и> -Панда? -<и>Да, панда.</и>
<и>Које су ме снагом чија излечиле.</и>
<и>Научиле ме како предати чи.</и>
<и>Али Каи је хтео ту моћ само за себе.</и>
<и>Видео је да оно што може бити дато може бити и узето.</и>
<и>Морао сам да га зауставим.</и>
<и>Наша борба је затресла земљу.</и>
<и>Док на крају нисам прогнао Каија у духовни свет.</и>
<и>Ако се икад врати у свет смртника моћи ће га зауставити</и>
Једино прави мајстор чија. -Прави мајстор чија.
Као ти! -Ја? Једва могу да потакнем цвет да процвета.
Треба ми барем још 30 година и пећина. –Треба нам мајстор чија.
Наставиће да краде чи мајсторима док их не буде више било.
Морамо га зауставити. -Постаје јачи са сваким мајстором којег порази.
<и>Немамо избора.</и> -Ја те могу научити, сине.
Ти можеш ово? -Свакако. Ја сам панда.
Зато те је свемир послао овамо! Добро, шта морам да урадим?
Мораш да дођеш кући са мном.
Шта? -У тајно село? -Да, сине. Мораш да откријеш шта значи бити панда.
Мораш научити да живиш као панда, спаваш као панда
и једеш као панда. Она 103 ваљушка? Само сам се загрејавао.
Увек сам осећао да не једем у складу с мојим могућностима.
Не можеш да ми узмеш Поа. Не, желим друго мишљење.
Шифу, отвори још један свитак или нешто слично!
Мислим да би треба да идеш. -Добро, треће мишљење!
Мајмуне, Гујо? Тигрице? -Чуо си шта је Шифу рекао да је Угвеј рекао.
Може га зауставити једино мајстор чија.
То могу постати ако сазнам ко сам заиста.
Ја сам панда.
Спаковаћу ти ручак за пут.
Мислите да По може савладати чи на време? -Није важно шта ја мислим.
Важно је једино шта свемир мисли. -Значи, не?
Учитељу, шта ћемо урадити? -Сазнаћеш где је Каи.
Прати трагове оних бића од жада, али не нападај,
јер Каи постаје јачи са сваким супарником. -Зашто ја? Јер сам питао?
Не, зато што можеш летети. Иди!
Требао си да држиш кљун затворен. -Поведи Богомољку. -Шта?
Је ли то зато... -Да!
Пауза за ручак. -Не мораш двапут казати.
Тата? -Да? -Тата?! -Да?
Шта радиш овде? -Шта радим? Добијам крстобољу.
Морао си да станеш на сваки камен? -Зашто си овде?
Шта сам требао? Шта ако панде немају храну коју волиш?
Никад нећеш моћи да спасеш свет празног желуца.
Сматрам своју присутност нужном за мисију. -Да, у вези тога.
Не можемо открити локацију села другима. Тако да...
Мислиш да не могу чувати тајну? Одгајао сам Поа 20 година
пре него сам му рекао да је посвојен. -Озбиљно? -Да.
Добро. Било би окрутно терати те летети назад.
Ти можеш летети?! -Ја сам птица, По.
Стигли смо.
Изгледа као дуг пут до горе.
Мој син мрзи степенице. Идемо кући. -Ми смо панде.
Ми не користимо степенице. -Чекао сам цели живот на те речи.
До џаџе!
Ово је тајно село панда? Није ни чудо да га кријете.
Да ја живим овде такође никоме не бих рекао.
Сада можеш да се дивиш.
Ли? Народе, Ли се вратио! -Обојица су се вратила. -Нашао је сина!
Успео је. -Вратили су се! -Ли? -Нашао је сина.
Чекајте, стижемо! -Успео је!
Зашто трчимо?
Народе, скупите се сви. Ово је мој син! -Тројке.
Ја сам Ку Ку. -Ја сам Менг Менг. -Ја Шуаи Шуаи. Мирише на колачиће.
Тако је згодан као и његов отац.
Хвала. -Сине, ово су ти рођаци. Дим и Сум.
Моји рођаци! -Добро дошао! -Ваљушци на огрлици.
Зовемо је Грицишгрлица. -Тако је!
Направићемо ти нову.
То си ти! -Драго ми је. -Не знам ко си ти.
Пругаста бебица. Баш лепо.
Пажљиво. То је моја борбена фигурица. -Могу да је задржим? -Не.
Могу ли? -Не.
Нема проблема. Зато сам је донео. Брини о њој. -То! Пругаста бебица.
Изгледаш као ја, али си беба.
Ти си као ја, али стара.
Ти си као ја, али дебљи!
Ти си као ја, али... Са шеширом.
Носи шешир! -Сви личите на мене.
Прославимо у част мога сина!
Шта? -Панде не ходају, ми се котрљамо.
Јеси ли видео некога тако блескастог? По, шта радиш?
У праву си, боље је од ходања.
Која то панда не зна да се котрља? -Нови сам у томе.
Каква си ти панда? Имаш смешан врат. -Нисам панда.
Шта је то? -Мој шешир. -А то? -Кљун. -А то? -Крило. -А то? -Ваљушци!
Доста питања. Одлази, мали.
Ево, сине, спакирао сам ти штапиће. -Хвала, тата.
Шта? -За шта то служи? -То су штапићи. За држање ваљушака.
Желиш да кажеш да једеш једну по једну?
Знао сам да не једем у складу с могућностима!
Ја сам Меи Меи. -Баш је дивна. Тако прелепа!
Драг си, По, али сачувај комплименте после наступа.
Ја? Нисам ништа... -Зачепи.
После наступа. -Је ли већ почело?
Најбоља играчица с траком на свету!
Барем она тако каже. -Скрени поглед, скрени поглед!
Не, не можеш, зар не?!
Тата, зашто зури у мене? -Пробај да пратиш.
Не знам да играм! -Наравно да знаш! Све панде играју.
Знам шта мислиш? -Да? -Како једна панда може бити тако лепа?
За мене?
Помозите, тата! -Препуштен си себи! -Одлично ти иде, сине!
Твој ред!
Браво, По!
Не брини, схватићеш већ.
Имам толико тога да научим.
Крила осматрања! -Зашто то радиш? -Шта?
Макар кажеш "крила" испред речи не значи да је то посебан потез.
Као да ја кажем антена моћи. Или прсни кош прављења сендвича.
Крила неслагања. -Гле, тамо!
Мајсторе Медведе, Петлу, Крокодилу. Шта радите овде?
Створења од жада су напала наша села. Пратили смо их довде.
Стани!
Сигурно су унутра.
Учитељ Шифу нас је саветовао...
Да не нападамо. -Морамо ући! -Али учитељ Шифу... -Бојиш се?
Мајстор Петао улази, а он је кукавица!
То је то! Улазим! -Богомољко! Имамо наређења. –Треба им наша помоћ.
Ја ћу ићи горе, ти доле. -Не, чекај!
Страхуј од бубе! Добро, ти мали...
Чекај, друже, долазим! -Моћ антене! Не делује!
Богомољко!
Богомољко?
Твој чи је снажан. Баш као и твог пријатеља.
Бубе. -Богомољко!
Не брини, птичице. Добро ћу искористити твој чи.
Уништавајући Палату од Жада и све у њој. -Не!
Крила... жаљења!
Први дан панда тренинга! Цвете, натераћу те да процветаш.
Тата? Тата? -Шта је? -Спреман сам за први дан панда тренинга.
Шта? -Научити како бити панда, савладати чи, спасити свет.
Панде спавају до после поднева. Прва лекција је врати се у кревет.
Наравно!
Нико није рекао да ће ово бити лако.
Јесам ли преспавао? -Итекако! -То!
Покажите му, клинци! -Можеш ово? А ово? А ово? А ово?
Је л' добро овако? Схватио сам!
Бако пандо, пази!
Боље да се окотрљамо даље. -По, ручак!
По? Мораш пустити брду да теби каже где да се котрљаш.
Почетничка грешка. -Дим, Сум, покажимо му како идемо узбрдо!
Предивно! -Време за ужину!
Можеш да летиш?!
Стижем!
Поједи док су хладне.
Шта радите ту?! Та храна је за Поа!
Осећаш се опуштено? -Тотално.
Опусти се и падни у њега. -Схватам.
Тако, тако. Само избаци све из себе. Браво, момче.
Бежи одатле!
Моји резанци! Остави моје резанце на миру!
Суптилно, По, врло суптилно. -Хоћу и ја мало!
Остави ми шешир!
Волимо резанце! -Баш као мој По.
Шта гледате?
Тако ми гиљамо! Бомба!
То!
Мама, види!
Како је то било?
Пробај поново, али не труди се толико.
Много боље.
Хвала, тата. -На чему?
На томе што ми показујеш какав је осећај.
Бити панда.
Шта мислиш кад ћу бити спреман? -Спреман? –Да научим савлађивање чија?
Брзо, врло брзо. Дођи, желим ти показати нешто. Дођи.
Опрости због нереда. Обично немам посетиоце.
Је ли то моја мама?
Направили су ми ово на твој 100ти дан.
Мама није могла да те држи мирног. Скоро си појео папир.
Истина. -Каква је била?
Била је комплетан пакет.
Паметна, предивна. Огроман апетит.
Била је љубав мога живота.
Онда, кад сам мислио да не могу бити сретнији.
Дошао си ти, мој мали Лотус.
Стварно сам имао све.
До оног једног тренутка...
Када сам изгубио све.
Тата?
Не мораш се бринути да ћеш ме опет изгубити. У реду?
Хоћу и ја мало!
Из Источне провинције.
Мајстор Гуштер, мајстор Во. Мајстор Орао.
Сви. У сваком селу од мора довде. Сви мајстори у Кини...
Нестали су. -Можда су сви на забави. -Мајмуне.
Ни мене нису позвали. -Каи је узео њихов чи.
Само ми стојимо између њега и знања које је Угвеј оставио на чување.
Сељани су евакуисани? -Одрађено, учитељу.
Ждрал, Богомољка? -Још ништа.
Чекајте, то су они!
Не!
Каи!
Лепо. Врло кичасто.
Како се усуђујеш да крочиш на ово тле?! -Погледајте се, јадне будале!
Понизно пузите под ногама Угвеја Величанственог!
Ниси достојан изговора његовог имена! -Нисам достојан, мачкице?
Борио сам се уз њега! Волео сам га као брата!
А он ме издао!
Сада ћу уништити све што је створио!
Крените!
Шта кажеш на ову мачкицу?
Нећу ти допустити да уништиш сећање на Угвеја. -Зашто да не?
Он је уништио сећање на мене. -Богомољко, то сам ја, твој другар!
Опрости, Тигрице! Опрости, опрости!
Шифу! -Доведите их к мени!
Не, мораш упозорити Поа! -Учитељу, молим вас!
Показаћу ти праву моћ чија, брате!
Не!
Угвеј, опрости ми.
Шта кажеш? Опрашташ ли му?
Можда си уништио Палату од жада, али никада нећеш успети.
Увек ће бити некога ко ће те зауставити. -Ко? Панда?
Чи му је снажан, али неће бити таман.
Дочекаће га иста судбина као и тебе. -Не!
Као и сваку панду у том селу.
Да!
По, надам се да си спреман.
Играј, Лотусе, играј.
Тако си згодан.
Здраво! -Здраво, панда загрљај! -Хеј!
Тигрице?
Ко је она?
Велика пругаста бебица!
Шта радиш овде? -Каи је напао Долину.
Отео је све мајсторе у Кини, укључујући Шифуа и остале.
Све је нестало, По. Све и сви. -Сви?! -Сви.
Како је мој ресторан?! Причаћемо после!
Сада долази овамо. Кренуо је по тебе. По све панде.
Колико имамо? -Не дуго. Реци ми да си савладао чи.
Тата? -Коме ова припада? -Мораш ме научити тајну технику чија.
Не, треба ти још времена. Сви узмите своје ствари. -Немам више времена.
Морам одмах научити! -Жао ми је, ниси спреман.
Спакујтее све! -Спреман сам! -Не баш! -О чему причаш?
Урадио сам све. Савладао сам дремање, спавање у мрежама,
топле купке, сјединио сам се с панда деловима.
Зашто нећеш да ми покажеш?! -Зато што не знам!
Шта? -Не знам. Нико не зна. Можда смо знали,
али више не. -Лагао си? -Не!
Да.
Зашто? -Да ти спасим живот.
Сазнао сам да манијак са оштрицама иде по тебе. Шта је требало?
Да допустим да се догоди? -Да! Ја сам Змајев ратник!
Суочавање с манијацима је мој посао.
Због тебе сам оставио Долину небрањену. Моје пријатеље!
Сада су сви... Сви су... -И ти би био!
Изгубио сам те једном. Нећу опет да те изгубим.
Не могу.
Управо јеси.
Тако се бринем за тебе да не могу да уживам што сам у праву.
Сада бежи колико те буцмасте ноге носе! -Немам где да бежим!
Шта ћеш да радиш? -Остаћу и борићу се с тим чудовиштем.
Можда је чудовиште, али свеједно ти је отац. -Не, он! Каи!
Не!
Гладан? -Не баш.
Можда само једну.
Знаш, ниси само ти лагао.
Нисам пошао с вама јер сам се бојао да ће По огладнети.
Бринуо сам се због тебе. -Да ћу ја огладнети? -Не!
Бринуо сам се да ћеш ми украсти Поа. -Да ћу шта? -Знам, лудо.
Схватио сам да то што си у његовом животу не значи да ћу га имати мање.
Значи више за њега.
Нисам у његовом животу. Више нисам.
Твој син се наљутио на мене. Добродошао у родитељски живот.
Не разумеш. Лагах га. Неће ми никад опростити.
Лагао сам га 20 година. Још мисли да је испао из јајета.
Понекад урадимо погрешне ствари због правих разлога.
Гле, повређен је и збуњен.
Још увек мора да спаси свет.
Требају му оба ћалца.
Ово неће успети. -Мора. -Не размишљаш јасно.
Размишљам! -Не. -Да. -Не.
Размишљам. -Не!
Видела сам Каија. Шта може да уради. -Није видео шта ја могу!
Вукси држање за прст.
Мој најбољи потез. Дођем до Каија, ухватим га за прст
и растурање. Враћам га у духовни свет.
Има војску ратника од жада. Све што они виде и он види.
Не можеш му се прикрасти. Нећеш доћи довољно близу. -Успеће.
Може га зауставити мајстор чија. -Звучиш као Шифу.
Чи, чи ово, чи оно, чи, чи! Нисам мајстор чија!
Не знам јесам ли Змајев ратник, ни јесам ли панда!
Не знам ко сам!
У праву си. Не могу зауставити ни њега ни његову војску.
Осим ако не будеш имао своју војску.
Ти? -Не само ја. -Ми.
Сви ми.
Напокон сам нашао сина после свих ових година.
Требаће више од краја света да нас раздвоји. -Али не знате кунг фу.
Онда ћеш нас научити. -Шта? Не могу да вас научим!
Нисам могао да научим Тигрицу! А она већ зна кунг фу!
Знам да сам последњи коме желиш да верујеш.
Мораш да ми верујеш. Можемо то. Можемо да научимо кунг фу.
Можемо бити баш као и ти! -Шта си рекао?
Можемо то? -Не. -Можемо научити кунг фу? -После тога.
Можемо бити као ти. -Да! -Можемо? -Не. Не можете.
Не морате бити. То је Шифу мислио. Не морам те претворити у мене.
Морам претворити тебе у тебе. -То нема никаквог смисла. -Знам!
Хвала, тате. -Нема на чему. -Нема на чему.
Учинићу нешто што нисам мислио да ћу моћи.
Подучаваћу кунг фу.
Друштво, снага вам долази од тога да будете најбоља верзија себе.
Ко сте ви? У чему сте добри? Шта волите?
Шта вас чини својима?
Да, добро. Поново.
Добро, поново! Добро, поново. -Шта?
Пругаста бебица! Пругаста бебица!
Брже, брже! Врти те врпце!
Грли то дрво, грли га као да је последње што ћеш урадити. Збогом!
Више и мало улево овог пута. Можеш ти то!
Не желим ниједну видети како пада на тло.
Чекај, пругаста бебо.
Добро, пробај с овиме!
Сад вежбајте с овима.
Добро, сад пробај с овиме.
Спремни су.
Шта?
Добро, обратите пажњу јер ћу проћи ово само још 10 пута.
Једини улаз у село је овде.
Одред ваљушака ће заузети положај овде, а одред колачића овде.
На мој знак два одреда ће...
Да, добро. Одред резанаца...
Добро, важно је запамтити да је ово место...
Предвидео сам то. Запамтите само да ометате зомбије док се ја приближим
како бих применио Вукси прст на Каију. Јасно?
Панде на три. Један, два... Народе? Нема везе.
Научићу вас то после.
Волео бих да сам те могао научити ово. -У реду је.
Стигао је.
То ја називам драматичним уласком!
Ти си сигурно Змајев ратник. -Ти си сигурно Каи!
Звер освете. Творац удовица. -Да! Напокон!
Хвала. Скоро ти желим поштедети живот. -Желиш ме поштедети?
Поштеди ме чаврљања. Одрадимо ово!
Узећу твој чи и чи сваке панде... -Чаврљање!
У овој... -Чаврљање чаврљаво. -У овој... -Чаврљ!
Ти мали буцмасти...
Окупите их!
О, не, истина је. Сви сте позеленели.
Осим тебе, Богомољко. Већ си био зелен.
Сада? -Чекај сигнал!
Ево га!
Одред ваљушака! -Спреман! -Време је!
Стомачни! -Гонг!
Заиста? -Успели смо!
Опрости, Ждралу!
Одред котрљања! Време за наруџбу!
Овде, господо зомбији!
Не знам ни ко си ти! -Одреду резанаца!
Спремите се за плес! Са опасности!
Суперишка!
Пругаста бебица!
Уради то. -Неваљао си!
Ватра!
Ватра у рупи! -То!
Браво, друштво! Тако је, момци!
О, не, учитељу Шифу!
Не могу ударити Шифуа!
Ја могу. -Могу и ја!
Одбрана двоструког тате! Лево, тата. -Десно, тата! -Хвала, тата!
Враћам ти! -Можемо ми ово, сине.
Напред, тате!
То! Сада га имамо! -Престаните!
Довршимо ово!
То је наш син!
Жао ми је, другар. Морам да те пошаљем назад у духовни свет.
Растурање!
Добро, то није успело. Пробаћу још једном.
Растурање! Растурање, растурање!
Који враг? -Чекај, делује! Не, не!
Не, не делује. Угвеј те научио тај мали трик?
Штета. Делује само на смртницима.
А ја сам дух, ратниче.
Дођите.
Сине?! -По?!
Био сам у криву. Жао ми је. Бежите, бежите!
Дакле, Угвеј, ово је тај суђен да ме заустави?
Узећу његов чи и затим све њихове.
А ти?
Мислио си да ме можеш вратити назад у духовни свет?
Ти си глупи смртник. -Делује само на смртницима.
У праву си. Не могу да те пошаљем тамо.
Али могу да те одведем. Шта је оно?
По? -Сине!
Растурање! -Не, сине!
Не!
Шта се догодило? Где је По?
Одвео је Каија (у Србију). Спасио нас је. -Не.
Спасио је нас. Али ко ће спасити њега?
Духовни свет! Успело је!
Довео си ме назад!
Не криви мене. Покушао сам да завршим оно. -Завршићемо то овде!
Хајде, сине, бори се!
Морамо му помоћи. Морамо му помоћи!
Сви се окупите. Дођите ближе. Можемо ми то!
По, научио си нас ко смо требали да будемо.
Отац.
Пријатељица.
Ударач ваљушака. -Убојито борбено сокоћало. -Грлитељ.
Ђевојка с нунчакама.
Пругаста бебица.
Породица.
Суперишка!
Ко си ти? -Питао сам се исто.
Јесам ли син панде? Син гусана?
Ученик? Учитељ?
Изгледа да сам све то.
Ја сам Змајев ратник.
Схваташ? Видиш џиновског змаја?
Спреми се да осетиш муњу!
Ово је страва!
Стомачни гонг.
Шамар буљом.
Можда мало ручка, умирем од глади.
Идемо!
Пази главу!
Требало ми је 500 година да узмем Угвејев чи.
Узећу твој макар ми требало још 500. -Кењ, Кењ, кењкање!
Желиш мој чи? Узми га!
Да! Моћ је моја!
Чекај, не. Превише је, превише! Не!
<и>Не!</и>
Где је нестао?
Вратили смо се! -Камарад! -Још сам зелен, није успело.
Чекај, то је моја нормална зелена. -Зелена бебица.
Нисам бебица! Нисам бебица! Антена страха!
Шта је с Пум? -Јесте га видели? -Не. Није овде?
По? По?
Зашто се није вратио?
Змајев ратниче. -Угвеј?
Не могу да верујем!
Изузетно си сјајан. -Као и ти! –Зар не? Најбољи плашт!
Кад трчим онда изгледа стварно страва.
Пристаје ти. Израстао си. -Да. Морам да се одрекнем шведског стола.
Одрастао. Као што сам се надао да хоћеш кад сам послао поруку твом оцу.
Ви сте послали свемирску пошту. -Да.
Зато што те је свемир требао. -Мене?
Најазад си постао панда која је требало увек да будеш.
Како сте знали да могу? -Првог дана кад смо се упознали
видео сам будућност кунг фуа.
А у прошлости
видео сам панду која би могла да их уједини.
Зато сам те одабрао. обе стране бина и банга.
И мој прави наследник.
Ја? Не могу да узмем то.
Само узми. Имам већи.
Ви сте просветљени и све то. Ја сам само...
Стварно? -Да!
Шта ћемо сада? -Реци ти мени.
Не! Угвеј, не одлази!
Не идем никуд. Овде живим. -Да.
Ти мораш да одлучиш желиш да останеш или одеш.
Могу да се вратим? -Ко зна? Нисам никада пробао.
По!
Можеш да летиш!
Тата? Тата? Тате! -Сине!
Немој никад више да нестанеш у латицама. -Мислили смо да смо те изгубили.
Не, спасили сте ме.
Сви сте.
Дођите сад овамо! -Загрљаји!
Учитељу Шифу. -Ученик је заиста постао... Чекај, одакле ти то?
Ово? Угвеј ми је то дао у духовном свету. -Наравно.
Мислим да сам савладао чи.
Наравно да јеси.
Можеш ли научити мене?
Спремни!
Мајмуне, помагај! -Зелена бебица. -Мичи је с мене.
Здраво.
Растурање!
Пандастма.
Сyнц и превод: небојса66 Превод са кроатике: Гавран