Scări...
Nu cred că...
Băieţi, începeţi fără mine...
Vă prind din urmă.
Marfă.
Pacea interioară.
Mă mănâncă nasul.
În sfârşit... pacea interioară.
Ce mai e acum?
Kai, bătrâne prieten.
Maestre Oogway!
Bătălia noastră a luat sfârşit acum 500 de ani.
Acum sunt pregătit pentru o revanşă.
Ce ţi-a luat aşa de mult?
Ţi-au crescut puterile.
500 de ani în lumea spiritului. Am mai învăţat câte ceva.
Am luat chi-ul fiecărui maestru de aici.
- Nu se poate! - Ba da.
În curând voi avea şi puterea ta.
Când vei realiza că atunci când iei mai mult ai mai puţin?
Cu chi-ul tău mă pot reîntoarce în lumea muritorilor.
Şi de data asta nu vei fi acolo să mă opreşti.
N-a fost destinul meu să te opresc.
Am pus pe altul pe acest drum.
Atunci îl voi găsi şi îi voi lua şi lui chi-ul.
Se va servi dreptate.
KUNG FU PANDA 3
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Daţi-ne două farfurii de dreptate, vă rog.
- Trei. - Şi câteva chifle de tofu.
Supă picantă de tăiţei pentru Tigroaică. Vrei şi sos extra la ea?
Vrea pe o parte.
- Pe o parte. - Pe o parte.
Poţi s-o faci.
- Du-te Războinicule Dragon. - Apără Valea.
- Du-te Războinicule Dragon. - Da, apără Valea.
Doar nu pozaţi dramatic.
Trebuia să stăm la poză de fiecare dată când aterizam?
Să nu subestimaţi puterea unei intrări dramatice.
Unii maeştrii câştigă lupta doar deschizând o uşă.
Intrare dramatică?
Maestre Shifu!
Războinicul dragon e minunat.
Pe bune? Doar făceam... Adică da, aşa sunt.
Înainte de lupta cu pumnii vine lupta minţii.
Prin urmare, intrarea dramatică.
Ce marfă intrare dramatică.
- Cu ce ocazie? - Azi va fi ultima mea clasă.
Ultima? Stai aşa. Nu ştiam că eşti bolnav.
- Deşi păreai un pic cam... - Nu sunt bolnav.
Sănătos. Un pic mai mult sănătos. De fapt foarte sănătos.
Ultima mea clasă pentru că de acum încolo...
antrenamentul vostru va fi în mâinile Războinicului Dragon.
Ce?
Să predau eu? De ce nu Tigroaica? Mereu le zice tuturor ce să facă.
- Taci Po. - Vezi ce zic?
Tigroaica nu e Războinicul Dragon, ci tu.
Ei sunt Cei Cinci. Ce să-i mai învăţ?
Mereu e câte ceva de învăţat. Chiar şi pentru un maestru.
De exemplu, dă-mi voie să-ţi arăt altă mişcare.
Ieşirea dramatică.
Ce-i aia?
Glumiţi?
- Unde s-a dus? - Maestre.
- A plecat, băieţi. E marfă. - Aşteptăm instrucţiunile tale, maestre.
N-ai de pierdut decât respectul nostru.
Serios, cât de rău poate fi?
Lasă-mă...
Bine, hai să schimbăm. Maimuţă, stai nemişcată ca un munte.
Da, Maestre.
- Tigroaico, tornadă salt pe spate. - Da, Maestre.
- Nu! Foc! - Foc!
Scuze, a fost vina mea. Cocor, mergi în sus, adică în jos.
- Ghearele mele. - Vipero şi Tigroaico, fiţi stâlp de totem.
Otravă, tehnică.
Voi doi... muşcaţi insecta cu coada galbenă, cu haina galbenă...
Tonul picant.
Bravo, Po.
- Măcar aţi învăţat câte ceva? - Da, că nu poţi preda.
Şi se pare că Tigroaica e inflamabilă.
A fost un dezastru complet.
- Bine că nu suntem în pielea lui Po. - Ce fraier.
- Ce- a fost în mintea lui Shifu? - Ce-a fost în mintea lui Oogway?
- Cred că ne-a auzit. - N-am auzit nimic.
A zis că eşti un fraier.
Scuze Oogway.
- Încetează să faci asta? - Cum a fost prima zi de predare?
- Umilitor. - Am auzit.
Cine ţi-a zis? Tigroaica?
Am auzit de la Maimuţă, Cocor, Călugăriţă, tatăl tău şi dna Chau de la cadouri.
Şi de la raţele alea două de-au trecut şi de la Tigroaică.
Ţi-a zis că nu se va mai întâmpla, că am renunţat?
Să predai sau să fii umilit?
Amândouă. De unde ţi-a venit că pot preda?
- Ştiam că nu poţi. - Ce?
M-ai lăsat să eşuez? De ce?
Dacă faci doar ce poţi nu vei fi mai mult decât eşti acum.
Nu vreau să fiu mai mult. Îmi place cine sunt.
Nici măcar tu nu ştii cine eşti.
Sigur că ştiu. Sunt Războinicul Dragon.
Şi ce înseamnă Războinicul Dragon?
Înseamnă să dau cafteală.
Să apăr Valea.
Să dai cafteală?
Crezi că asta a văzut pentru tine marele Maestru Oogway?
O profeţie de 500 de ani îndeplinită ca tu să-ţi petreci zilele...
dând cafteală şi bătând cuba cu iepuraşii?
- Da. - Nu.
Oogway a văzut măreţie în tine Po.
Mai mult decât vezi tu în tine.
Te aşteaptă o incredibilă putere.
O putere dincolo de cât îţi poţi imagina.
- Ce-a fost asta? - Chi.
Ce-i ăla chi?
Energia care curge prin toate vietăţile.
Zici că dacă voi preda pot face lucruri marfă ca astea?
Nu, dacă predai eu am să pot face lucruri marfă ca astea.
Cunoaşterea chi-ului înseamnă cunoaştere de sine.
Oogway a stat într-o grotă 30 de ani punându-şi o singură întrebare...
Cine sunt?
Sunt băftos dacă nu mă întrerupi tu în cinci minute.
Şi acum trebuie să stau singur într-o grotă pentru 30 de ani?
Eventual. După ce înveţi să predai.
Să predau? Nu am cum să fiu ca tine.
Nu încerc să te transform în cineva ca mine.
Încerc să te transform în cineva ca tine.
Să mă transformi în cineva ca mine? Stai o clipă. Nu are logică.
Pe aproape Shifu, încă un pic de confuzie şi vei fi următorul Oogway.
N-am vrut să vă supăr, Maestre Oogway.
Vă las să vă întoarceţi la pacea eternă.
- Ce-i locul ăsta? - Ferma fratelui meu.
Dacă vă calc, muriţi?
Da.
Tărâmul muritorilor.
Ai auzit asta Oogway? M-am întors.
Kai s-a reîntors.
- Cine? - Kai. Generalul Kai.
Regele războinic suprem al Chinei.
- Nu ştiu. - Criminalul de jad, maestrul durerii.
Poate mă cunoaşteţi ca bestia răzbunării.
Făcătorul de văduve?
Am lucrat cu Oogway.
Maestrul Oogway a fost un mare războinic. Am auzit că era înţelept şi...
Bine... Linişte.
Găsiţi studenţii lui Oogway şi aduceţi-i la mine.
Când voi termina cu ei, Oogway...
Nu va mai fi nimeni să-şi amintească de tine.
Vine Kai.
Sunt gata...
- să vă învăţ o lecţie. - Să mă înveţi pe mine?
- E profesorul Dragon. - E atât de arătos.
Mersi pentru compliment.
Nu mă învăţa atât de tare.
Po?
Bună tată. Ce s-a întâmplat?
Am trecut ca să mă umezesc un pic.
- Bine, ce s-a întâmplat? - Nimic.
Nimic? Te găsesc acasă făcând baie cu păpuşile.
- Figurine de luptă. - În loc să adaugi sare de baie în apă...
- Ai adăugat boabe de piper Szechuan. - Szechuan ce?
Picioarele mele.
- Bine, ceva nu e cum trebuie. - Spune-i lui tati totul, fiule.
Ridică-ţi braţul.
Shifu zice că nu ştiu ce înseamnă să fiu Războinicul Dragon.
Şi acum trebuie să fiu şi profesor?
Am crezut că am aflat cine sunt. Dacă nu-s Războinicul atunci cine sunt?
Un profesor? Predai kung fu?
Asta-i o promovare. Acceptă slujba, fiule.
Şi când va fi al tău palatul de jad, voi vinde tăiţei în hol.
De ce faci baie ca bebeluşii? Ieşi. Du-te.
Ne aşteaptă extinderea francizei.
Cum rămâne cu concursul de sosii?
- Dna Chau câştigă mereu. - Pace.
Şi concursul de mâncat găluşti?
Trebuie să-mi apăr titlul.
Nimeni nu-ţi va bate recordul.
Cineva îţi va bate recordul de mâncat găluşti.
Haide...
- Cine mănâncă găluştile? - Şi cine le plăteşte?
101, 102
103.
Nu-i un nou record?
Cine eşti?
- Sunt Li Shan - Ce?
Sunt Li Shan.
Îmi caut fiul.
- Ţi-ai pierdut fiul? - Da, acum mulţi ani.
- Eu mi-am pierdut tatăl. - Îmi pare foarte rău.
Mersi.
- Baftă. - Şi ţie.
Sper să-ţi găseşti fiul.
Şi eu sper să-ţi găseşti tatăl.
Fiule? Dumnezeule, tu eşti.
Nu sta aşa, îmbrăţişează-mă.
Nu-mi vine să cred că trăieşti.
Am crezut că te-am pierdut pe veci, mic Lotus.
E foarte jenant, dar cred că mă confunzi
cu un panda pe nume Lotus. Numele meu e Po.
Aşa e, n-ai de unde să ştii... Bine.
Micul Lotus a fost numele ce ţi l-am dat la naştere.
- Serios? - Serios.
Nu-mi vine să cred. După atâţia ani şi eşti aici?
E uimitor.
Tată, vino să-l saluţi pe...
Nu ştiu cum ar trebui să-ţi zic.
Sunt sigur că a zis că-l cheamă Li.
Tu... vino încoace.
Mersi că ai avut grijă de fiul meu.
Fiul tău? Ia aşteaptă un pic.
De unde ştim noi că străinul ăsta ţi-e rudă?
Ia priveşte. Burţile noastre ar putea fi surori.
Fiule, să te învăţ să baţi gongul cu burta.
Parcă m-aş uita într-o oglindă grasă.
Nu-mi vine să cred că facem o poză împreună.
Dar tot nu înţeleg. Credeam că Po e singurul panda rămas.
- Nu, suntem mai mulţi. - Unde?
- Un sat secret cu panda în munţi. - Un sat secret...
- Dar de unde ai ştiut unde eram? - Am primit un mesaj care m-a dus aici.
Cum să primeşti un mesaj dacă nimeni nu te putea găsi?
Mi se pare suspicios.
Stai aşa. A fost un mesaj de la Univers.
Ce-i asta cu Războinicul Dragon?
De unde ai ştiut că sunt Războinic Dragon? Tot Universul ţi-a zis?
Nu, afişul mi-a zis şi magazinul cu cadouri. Am luat o cană mică.
Aşa e, desigur...
Am atâtea să-ţi arăt.
Vei fi foarte mândru.
Haide, vino.
Eu sunt deja foarte mândru.
Încă câteva trepte.
Simt arsura.
Şi tu ai astm? E moştenire de familie?
Tată, îţi va plăcea asta.
E cel mai marfă lucru.
Asta e sala eroilor.
Casa celor mai nepreţuite artefacte kung fu din toată China.
- Locul ăsta e... - Nemaipomenit?
Voiai să zici nemaipomenit?
- Pentru că este. - Aşa e.
Dar ai foarte mare grijă, totul e foarte fragil.
Precum urna războinicilor şoptitori.
Cineva a spart-o odată.
- Cine? - Un idiot.
- E armura maestrului zburător Rinocer. - Oare aş încăpea şi eu în ea?
Ieşi din mintea mea, tată. Şi eu mă întreb acelaşi lucru.
- Dacă pot încăpea în ea? - Nu, dacă eu pot încăpea în ea.
Tată, ia uită-te.
Arbaleta maestrului Berbec, cu care zdrobea porţile.
Tată, ia priveşte. Coifurile armatei maestrului Şobolan. Sunt atât de mici.
Armura impermeabilă a maestrului Delfin. Asta e favorita mea.
Ia priveşte. E ricşa legendară de luptă a împăratului Şoim.
Mişto călătorie.
Tată, ce faci? Nu trebuie să atingem nimic.
Scuze. Să-l pun înapoi?
Da, ar trebui probabil. Dar arăţi atât de marfă.
Cum e? Ţin balamalele? Miroase a rinocer?
Te simţi impenetrabil?
Simţi că te poţi bate cu o mie de războinici?
Şi să scapi nevătămat?
Da, e marfă.
Oare ce face asta? Ia să trag de el.
Cred că am făcut pe mine.
Să mai încercăm ceva, fiule?
Aleargă.
Mai repede...
- Războiul degetelor. - Întăriri.
E atât de distractiv.
Marfă.
- Aşa... - Mi-e bine.
Aşa.
Atac în stil delfin.
- M-ai omorât. - Retragerea în stil delfin.
Du-te departe fiule.
N-am fost gata.
- Vine înapoi. - Am prins-o.
- Arunc-o sus. - Da, haide.
- Vin după tine. - Haide, maestre Rinocer.
Iată că vin.
Voi pune mâna pe tine.
Cine pune mâna pe tine?
- Maestre Rinocer? - Ce s-a întâmplat?
Salut.
Băieţi, n-o să ghiciţi cine a apărut.
Nici într-un milion de ani.
- Ia încercaţi. - Tatăl tău.
Cum de aţi ghicit?
Da, arătăm exact la fel.
Salută-mi amicii. Călugăriţa, Tigroaica, Maimuţa, Cocorul şi Vipera.
- Vipera? - Maimuţa, dle.
Sunt prietenii mei cei mai buni.
Şi el e maestrul Shifu. Legenda.
E o onoare să te cunosc, maestre Panda.
Poate tatăl tău vrea să ni se alăture în sala de antrenamente?
Fiul tău va preda.
Sunt sigur că e obosit. Sunt sigur că eşti obosit.
E obosit. Îi voi arăta apartamentul crizantemelor.
Ce? Obosit? Nu, mi-ar plăcea să te văd predând.
Crede-mă că e mai distractiv doar să mă vezi...
luptând.
- Ce-i asta? - Valea este atacată.
- Fiule? Atacată? - E perfect.
Acum vei vedea ce înseamnă să fi Războinic Dragon.
Urmează-mă.
Inamici ai dreptăţii. Pregătiţi-vă pentru...
Glumiţi?
Care-i treaba cu ăştia verzi?
- Un fel de zombi de jad. - Zombi de jad?
Jombi, ghinion.
- Lotus, ai grijă. - E în regul atâta. Fac asta în fiecare...
Îi recunosc pe tipii ăştia. Maeştrii gemeni Bursuc.
Cu tehnica lor de strivire dublă.
Da, asta. Tipul ăla e... nu se poate.
Maestrul Porc Spinos.
Am crezut că a murit acum 100 de ani.
Tipii ăştia sunt legende.
Fă-ne repede o poză.
Ai prins-o?
Am clipit. Mai poţi face una?
Sunt sugrumat de maestrul Porc Spions. Cât de marfă poate fi.
- Uite. Tu eşti. - Po, concentrează-te.
Mesaj din Univers? Îţi zic eu un mesaj din Univers.
Stai departe de fiul meu.
- Scuze, tată. Curăţ mai târziu. - Nu tigaia mea bună. Ia asta.
Lotus, ai grijă.
Tată, ia uită-te la găluştile mele damnate.
V-am prins.
Te văd.
Chi-ul tău în curând îmi va aparţine.
- Vorbeşte cu mine? - Care? Că toţi vorbesc.
Ai dreptate. E de speriat.
Să încercăm şi noi. Poate îi speriem şi noi pe ei.
Dar să vedem ce zicem mai întâi.
Altfel e o idioţenie, nu-i nimic de speriat.
Nu vorbesc ei, idioţilor.
Sunt eu vorbind prin ei. Kai.
- Cine? - Bine, suficient.
- Aţi văzut? - Ce s-a întâmplat?
Fumul verde a fugit. Shifu, ce-a fost asta?
Kai?
N-am auzit de el.
Kai, unde e? E atâta înţelepciune aici.
Nu pot găsi nimic.
Da.
Iată.
Vom găsi răspunsurile aici în interior.
Ce? E alb?
Glumeşti? Nu din nou.
Staţi. Iată.
E scrisul lui Oogway.
- Acum mult timp am avut un frate. - Oogway a avut un frate?
De arme. Scuze.
- Zice frate de arme. - N-o poţi rula pe toată?
Eram un războinic ambiţios ce conducea o mare armată.
Şi luptând lângă mine era Kai.
Cel mai apropiat prieten.
Într-o zi a fost o ambuscadă. Am fost grav rănit.
Prietenul meu m-a cărat zile întregi căutând ajutor.
Până am dat de un sat secret în munţi.
Un loc vechi de vindecare.
Un sat al urşilor panda.
- Panda? - Da, panda.
Panda ce au folosit puterea chi să mă facă bine.
M-au învăţat cum să dau chi.
Dar Kai voia puterea doar pentru el.
A văzut că orice era dat putea fi şi luat.
Trebuia să-l opresc.
Lupta noastră a zguduit Pământul.
Până când, în final, l-am izgonit pe Kai în tărâmul spiritelor.
Dacă se întoarce în tărâmul muritorilor
poate fi oprit doar de un adevărat maestru al chi-ului.
Adevărat maestru al chi-ului? Ca tine.
Eu? Abia dacă pot face să înflorească o floare.
Am nevoie de încă 30 de ani şi o grotă.
Avem nevoie de un maestru chi.
Va continua să fure chi-ul maeştrilor până îl va consuma pe tot.
Trebuie să-l oprim cumva.
Devine mai puternic cu fiecare maestru ce-l înfrânge.
N-avem de ales. Vom lupta.
Te pot învăţa eu, fiule.
- Poţi face asta? - Desigur, sunt un panda.
Cred că de asta te-a trimis Universul aici.
Bine, ce trebuie să fac?
Trebuie să vii acasă cu mine.
- În satul secret? - Da, fiule.
Trebuie să redescoperi ce înseamnă să fii un panda.
Trebuie să înveţi să trăieşti ca un panda. Să dormi ca un panda.
Să mănânci ca un panda.
Alea 103 găluşti? Erau doar de încălzire.
Am simţit mereu că nu mâncam la adevăratul potenţial.
Nu-l poţi lua pe Po. Să mai ascultăm o părere.
Shifu, mai deschide alt sul.
- Cred c-ar trebui să meargă. - Bine. A treia opinie.
- Maimuţo? Vipero? Tigroaico? - Tată, ai auzit ce-a zis Oogway.
Tipul ăsta poate fi oprit doar de un maestru chi.
Şi pot învăţa chi doar aflând cine sunt.
Sunt un panda.
Îţi pregătesc mâncare pentru drum.
- Crezi că Po poate învăţa chi la timp? - Nu contează ce cred eu.
- Contează doar ce crede Universul. - Deci e un Nu?
- Ce vom face maestre? - Tu vei afla unde e Kai.
Ia urma acelor creaturi de jad, dar nu intra în luptă.
Pentru că Kai devine mai puternic cu orice duşman doborât.
- De ce eu? Pentru că am întrebat? - Nu, pentru că poţi zbura.
- Du-te. - Trebuia să-ţi ţii clonţul.
- Şi ia-o şi pe Călugăriţă. - Ce? E din cauză că...?
Da.
- Pauză de masă? - Nu trebuie să-mi zici de două ori.
- Tată? - Da.
- Ce faci aici? - Ce fac? Mă doare spatele.
A trebuit să calci pe fiecare piatră?
- Nu, de ce eşti aici adică? - Ce trebuia să fac?
Dacă panda nu au mâncare de care-ţi place ţie?
Nu poţi salva lumea pe stomacul gol.
Consider prezenţa mea critică pentru misiune.
Nu putem împărtăşi locaţia satului altora.
- Deci... - Crezi că nu pot ţine un secret?
L-am crescut pe Po 20 de ani înainte să-i zic că e adoptat.
- Serios? - Da.
Bine. Cred că e crud să te pun să zbori înapoi.
- Poţi zbura? - Sunt o pasăre, Po.
Am ajuns.
Pare drum lung până sus.
Şi fiul meu urăşte treptele. Aşa că hai acasă.
Suntem panda. Noi nu urcăm scări.
Am aşteptat toată viaţa să aud vorbele astea.
La naiba.
Ăsta e satul secret panda? Nu-i de mirare că-l ţineţi secret.
Dac-aş trăi aici nici eu n-aş zice nimănui.
Acum te poţi mira.
Li? Lume, s-a întors Li.
- S-au întors amândoi. - Şi-a găsit fiul.
- A reuşit. - S-au întors.
- Li? - Şi-a găsit fiul.
Lume, s-a întors Li.
Aşteptaţi, venim.
A reuşit.
De ce alergăm?
- A reuşit. - Li Shan s-a întors.
Apropiaţi-vă. El e fiul meu.
- Tripleţi. - Bună, sunt Ku Ku.
- Eu sunt Meng Meng - Eu Shuai Shuai. Miroase a prăjituri.
- E arătos că taică-su. - Mersi.
Fiule, ei sunt verii tăi. Dim şi Sum.
- Am veri. - Bine ai venit.
- Găluşte pe aţă. - Noi îl numim colier de snacksuri.
Aşa e.
Îţi vom face altul.
Tu eşti.
- Mă bucur să te văd. Salut. - Nu ştiu cine eşti.
Bebeluş dezbrăcat. Aşa de drăguţ.
- Ai grijă cu aia. E figurina mea de luptă. - O pot păstra?
Nicio... problemă. Desigur, de asta am adus-o.
Ai grijă de ea.
Bebeluş dezbrăcat.
Arăţi ca mine când eram bebeluş.
Tu arăţi ca mine, dar în vârstă. Şi tu la fel, dar mai gras.
Tu îmi semeni, dar...
cu pălărie.
Cu toţii arătaţi ca mine.
Să sărbătorim în cinstea fiului meu.
- Ce naiba...? - Panda nu merg. Noi ne rostogolim.
Aţi mai văzut pe cineva să arate atât de ridicol?
Po, ce faci? Po?
Ai dreptate. E mai bine decât să mergi.
Ce panda nu ştie să se rostogolească?
Sunt nou apărut în treaba asta.
Tu ce tip de panda eşti? Că ai un gât ciudat.
Nu sunt panda.
- Ce-i aia? - Pălăria, ciocul, aripa, găluştele mele.
Gata cu întrebările. Dispari, puştiule.
- Fiule, ţi-am adus beţişoarele. - Mersi, tată.
- Ce? - Alea pentru ce sunt?
Astea? Sunt beţişoare. Sunt pentru a aduna găluşti.
Mănânci doar câte una pe rând?
Ştiam eu că nu mănânc la adevăratul potenţial.
Eu sunt Mei Mei.
E nemaipomenită, e atât de frumoasă.
E drăguţ Po, dar păstrează complimentele până după reprezentaţie.
Eu? Dar n-am zis nimic.
Gura. După reprezentaţie.
A început deja?
Cea mai bună dansatoare la panglică din lume.
- Cel puţin aşa zice ea. - Uitaţi-vă în altă parte...
Nu, nu puteţi. Nu-i aşa?
- Tată, de ce se uită la mine aşa? - Încearcă să ţii pasul.
- Chiar nu ştiu să dansez. - Ba ştii.
Toţi panda dansează.
- Ştiu la ce te gândeşti. - Ştii?
Cum o panda poate fi atât de frumoasă?
Pentru mine?
- Ajutaţi-mă, taţilor. - Da, nu. Eşti pe cont propriu.
Te descurci bine, fiule.
E rândul tău.
Nu-ţi face griji, te obişnuieşti tu.
Am atâtea de învăţat.
Aripi de supraveghere.
- De ce faci asta? - Ce?
Doar pentru că zici "Aripi de..."
înainte de ceva nu înseamnă că faci o mişcare specială.
E cum aş spune eu: "Antena puterii" sau...
"Torace de sandvişuri"
- Aripi de dezacord. - Hei, acolo.
Maestre Urs, maestre Găină, maestre Crocodil, ce faceţi aici?
Creaturi de jad au atacat satul nostru. Le-am luat urma până aici. Opriţi-vă!
Trebuie să fie acolo.
Master Shifu ne-a sfătuit să...
- nu ne luptăm. - Trebuie să intru acolo.
- Dar maestru Shifu a zis... - Chiar ţi-e teamă?
Chiar şi maestrul Găină merge acolo şi e un fricos.
- Asta e, intru. - Călugăriţă, avem ordine să nu...
Au nevoie de ajutorul nostru. Haide. Eu o iau pe sus şi tu pe jos.
Nu, aşteaptă.
Feriţi-vă de insectă.
Bine băi...
- Aşteaptă amice, vin. - "Antena puterii"
- Of, n-a funcţionat. - Călugăriţă.
Călugăriţă?
Ai un chi la fel de puternic ca al insectei.
Călugăriţă!
Nu-ţi face griji, păsărico. Am eu grijă de chi-ul tău.
Voi distruge palatul de jad şi pe toţi din el.
Nu.
Aripi de... regret.
Prima zi de antrenament. Voi face să înflorească floarea.
Tată...
- Ce e? - Sunt gata pentru antrenament.
- Ce? - Să fiu maestru chi, să salvez lumea.
Panda dorm până la prânz.
Lecţia numărul unu e să te întorci în pat.
Desigur.
N-a zis nimeni că va fi uşor.
- Am dormit prea mult? - Sigur.
Da.
- Arătaţi-i copii. - Poţi face asta sau asta?
Dar asta sau cealaltă?
Mă pricep? E bine aşa?
Mă pricep.
- Bunico panda, capul la cutie. - Mai bine ne rostogolim.
Po, e vremea mesei.
Trebuie să laşi dealul să-ţi indice încotro să te rostogoleşti.
- Greşeală de începător. - Dim, Sum, să-i arătăm cum urcăm dealul.
- E frumos. - Vremea de snacksuri.
- Po, poţi zbura? - Vin tare.
Mănâncă-le cât sunt reci.
Ce faceţi acolo? Mâncarea aia e pentru Po.
Bag-o înăuntru.
Aşa, asta e.
- Eşti relaxat? - Chiar că.
- Lasă-te dus. - Am înţeles.
Mi-e bine. Doar...
Aşa, varsă tot.
Ăsta e băiatul meu.
Plecaţi de aici.
Lăsaţi-mi tăiţeii în pace.
- Subtil, Po. Foarte subtil. - Dă-mi şi mie.
Lasă-mi pălăria în pace.
- Ne plac tăiţeii. - Sunteţi precum Po.
La ce vă uitaţi?
Aşa ne rostogolim. Ghiulea.
Da.
Mamă, ia priveşte.
Cum e?
- Încearcă din nou, dar nu aşa de tare. - Bine.
Mult mai bine.
- Mersi, tată. - Pentru ce?
Pentru că mi-ai arătat cum e...
să fii panda.
- Când crezi că voi fi gata? - Gata?
Să învăţ chi.
Curând, foarte curând.
Hai că vreau să-ţi arăt ceva.
Scuză dezordinea, de obicei nu am vizitatori.
E mama mea?
Am făcut-o când ai împlinit 100 de ani.
Mama nu te putea ţine locului.
Aproape ai mâncat hârtia.
- E adevărat. - Cum era ea?
Avea de toate.
Era inteligentă, frumoasă.
Un apetit extraordinar.
A fost iubirea vieţii mele.
Şi când nu credeam că pot fi atât de norocos
ai apărut tu, micul meu Lotus.
Am avut de toate.
Până în acel moment...
Când am...
pierdut totul.
Tată, nu-ţi mai face griji că mă pierzi.
Vreau şi eu.
E din provincia estică.
Maeştrii Şopârlă, Bivol, Şoim, cu toţii.
În orice sat de aici şi până la mare. Fiecare maestru din China...
- a dispărut. - Poate că sunt toţi la o petrecere?
- Maimuţă. - Nici eu n-am primit invitaţie.
Kai le-a luat chi-ul.
Suntem singurii ce stau între el şi cunoştinţele lăsate de Oogway
în grija noastră.
- Aţi evacuat sătenii? - Da.
- Cocorul? Călugăriţa? - N-avem veşti de la ei.
Aşteptaţi, ei sunt.
Nu!
Kai.
Drăguţ, foarte lipicios.
Cum îndrăzneşti să calci aici.
Ce nebuni patetici sunteţi.
Slugarnici la picioarele lui Oogway minunatul.
Nu ai dreptul să-i rosteşti numele.
Nu am dreptul, pisicuţo?
Am luptat alături de el. L-am iubit ca pe un frate.
Şi el m-a trădat.
Acum voi distruge tot ce-a creat el.
Mergeţi.
Acum mai sunt pisicuţă?
Nu te voi lăsa să distrugi memoria lui Oogway.
De ce nu? El a distrus-o pe a mea.
Călugăriţo, eu sunt, cel mai bun prieten al tău.
Scuză-mă, Tigroaico.
- Shifu. - Adu-i la mine.
- Nu, trebuie să-l avertizezi pe Po. - Maestre, te rog.
Îţi arăt eu adevărata putere a lui chi, frate.
Nu.
Oogway, iartă-mă.
Ce zici Oogway? Îl ierţi?
Poate că ai distrus palatul de jad,
dar nu vei avea succes niciodată.
Se va găsi mereu cineva să te oprească.
Cine? Panda Chi-ul lui e puternic, dar...
nu va fi suficient.
- Va avea aceeaşi soartă ca voi. - Nu.
Şi la fel şi fiecare panda din satul ăla.
Da.
Po, sper că eşti gata.
Dansează, Lotus.
E atât de arătos.
- Bună. - Asta-i o îmbrăţişare panda.
Hei.
Po.
Tigroaico?
Ea cine e?
- Bebeluş mare dezbrăcat. - Ce cauţi aici?
Kai a atacat Valea şi i-a prins pe toţi maeştrii din China
inclusiv Shifu şi ceilalţi. A dispărut totul, Po.
- Totul, toţi. - Toţi?
- Toţi. - Şi restaurantul meu?
- Vorbim mai târziu. - Şi acum e pe drum încoace.
Vine după tine, Po. Şi după toţi panda.
- Cât timp mai avem? - Nu prea mult.
Spune-mi că ai învăţat chi.
Luaţi copilul. Ăsta al cui e?
Trebuie să mă înveţi acum tehnica secretă chi.
Mi-e teamă că mai ai nevoie de timp. Toată lumea să-şi ia lucrurile.
N-am timp, trebuie să învăţ acum.
Scuze, nu eşti pregătit.
- Strângeţi tot. - Sunt gata.
- Nu chiar. - Despre ce vorbeşti?
Am făcut tot ce mi-ai cerut.
Am învăţat să moţăi, să dorm în hamacuri, să fac băi fierbinţi.
Sunt implicat total în atribuţiunile mele de panda.
- De ce nu îmi arăţi? - Pentru că nu ştiu.
Ce?
Nu ştiu.
Nimeni nu ştie. Poate că ştiam odată, dar...
- Dar nu mai ştim. - Ai minţit?
Nu, am...
- Da. - De ce?
Ca să-ţi salvez viaţa.
Am aflat că un maniac ce mânuieşte săbii vine după tine.
Ce trebuia să fac?
- Să las să se întâmple? - Da, sunt Războinicul Dragon.
E treaba mea să înfrunt maniaci.
Din cauza ta am lăsat Valea neprotejată.
Mi-am lăsat prietenii neprotejaţi.
Şi acum sunt toţi...
Şi tu ai fi fost.
Te-am pierdut odată. Nu te voi mai pierde din nou.
Nu pot.
Tocmai ai făcut-o.
Mamă, ridică-mă.
Po, îmi fac griji pentru tine că nu pot nici să mă bucur că am avut dreptate.
Aleargă cât de repede poţi cu picioarele alea grase.
- N-am unde să mai fug. - Ce ai de gând să faci?
Voi sta să mă lupt cu monstrul ăla.
Po, poate că e monstru, dar e totuşi tatăl tău.
- Nu el, Kai. - Nu.
- Ţi-e foame? - Nu chiar.
Poate doar una.
N-ai fost singurul care a minţit.
N-am venit şi eu pentru că mă temeam că moare de foame Po.
- Mă temeam pentru tine. - Te temeai că mor de foame?
- Mi-era teamă că mi-l furi pe Po. - Ce?
Ştiu, a fost o nebunie.
Dar faptul că eşti în viaţa lui Po nu este în defavoarea mea.
E mai bine pentru Po.
Nu fac parte din viaţa lui.
- Am făcut parte. - Fiul tău s-a supărat pe tine.
- Aşa e când eşti părinte. - Nu înţelegi...
L-am minţit. Nu mă va ierta niciodată.
Eu l-am minţit 20 de ani. Tot mai crede că a ieşit din ou.
Câteodată facem lucruri greşite cu scopuri bune.
Uite ce e, e rănit.
E confuz şi tot trebuie să salveze lumea.
Are nevoie de ambii taţi.
- Asta nu va funcţiona. - Trebuie.
- Nu gândeşti cum trebuie. - Ba da.
- Ba nu. - Ba da.
- Nu. - Ba da.
L-am văzut pe Kai. Ştiu ce poate face.
Dar el n-a văzut ce pot eu să fac.
- Strângerea de deget Wuxi? - E cea mai bună mişcare a mea.
Trebuie să ajung la Kai, să-i apuc degetul şi apoi la revedere.
Înapoi în lumea spiritelor.
Are o armată de războinici de jad.
Tot ce văd ei vede şi el, deci nu ai cum să te furişezi.
- Nu te vei apropia suficient. - Va funcţiona.
Poate fi oprit doar de un maestru chi.
Zici că eşti Shifu cu chi. Chi asta. Chi ailaltă. Chi chi.
Nu sunt un maestru chi. Nici măcar nu ştiu dacă sunt Războinicul Dragon.
Nici nu ştiu dacă sunt un panda. Nu ştiu cine sunt.
Ai dreptate, nu ştiu dacă-l pot opri.
Doar dacă nu ai şi tu o armată.
- Tu? - Nu doar eu.
- Noi. - Cu toţii.
În sfârşit mi-am găsit fiul după atâţia ani.
Nu ne mai desparte nici sfârşitul lumii.
- Dar voi nu ştiţi kung fu. - Atunci învaţă-ne tu.
Ce? Nu vă pot învăţa kung fu. Nu am putut-o învăţa nici pe Tigroaică.
Şi ea ştie deja kung fu.
Po, ştiu că n-ai încredere în mine acum.
Dar trebuie să mă crezi. Putem face asta.
Putem învăţa kung fu. Putem fi ca tine.
- Ce-ai zis adineaori? - Că putem s-o facem?
Nu.
- Că putem învăţa kung fu? - După asta.
Că putem fi ca tine?
- Da. - Putem?
Nu, nu puteţi.
Dar nu trebuie să fiţi.
Asta a vrut să zică Shifu. Nu trebuie să vă fac ca mine.
- Trebuie să vă fac ca voi. - N-are logică.
Ştiu.
- Mersi, taţilor. - Cu plăcere?
Voi face ceva ce nu credeam că pot.
Voi preda kung fu.
Propria voastră forţă vine din a fi cei mai buni.
Deci cine sunteţi? La ce sunteţi buni?
Ce iubiţi? Ce vă face pe voi să fiţi voi?
Da, bun. Bun, de la capăt.
Bebeluş dezbrăcat.
Mai rapid. Rulează panglicile alea.
Îmbrăţişează bârna aia de parcă e ultima oară
când o vei îmbrăţişa. Adio pentru totdeauna.
Mai sus, un pic mai spre stânga de data asta. Hai că poţi.
Nu vreau să văd că vreo găluşcă atinge solul.
Aşteaptă, bebeluş dezbrăcat.
Bun, ia încearcă cu asta.
Acum încercaţi cu astea.
Bun, acum încearcă cu astea.
Sunt pregătiţi.
Ce?
Fiţi atenţi că vă mai arăt încă de zece ori.
Singura intrare în sat e aici.
Batalionul cu găluşte va ocupa poziţie aici,
în timp ce cel cu prăjituri va sta aici.
Acum, la semnalul meu, cele două batalioane vor...
În regulă. Batalionul cu tăiţei va...
Important e să vă amintiţi că ăsta e locul unde...
Mi-am imaginat că se întâmplă asta. Dacă nu vă amintiţi decât un lucru,
distrageţi jombii până când mă apropii suficient încât să-i fac
faza cu degetul Wuxi lui Kai. Aţi înţeles?
Panda la trei. Unu, doi, trei. Panda, băieţi...
Nu contează. Vă învăţ asta mai târziu.
Aş fi vrut să te învăţ eu asta, fiule.
E în regulă, tată.
E aici.
Asta da intrare dramatică.
Tu cred că eşti Războinicul Dragon.
Şi tu trebuie să fii Kai.
Bestia răzbunării, făcătorul de văduve.
Da, în sfârşit.
- Mersi, aproape că vreau să te cruţ. - Vrei să mă cruţi?
Hai să terminăm cu pălăvrăgeala şi să facem asta.
Voi lua chi-ul tău şi al fiecărui panda din...
- Pălăvrăgeli. - din...
Pălăvrăgeală.
- Din... - Pălăvrăgeală.
Nemernic mic şi îndesat ce eşti...
Adunaţi-i pe toţi.
E adevărat deci. V-aţi făcut toţi verzi.
Cu excepţia ta, Călugăriţo, tu mereu ai fost verde.
- Acum? - Aşteptăm semnalul.
Începem.
Batalionul de găluşti.
- Gata? - E timpul.
- Burtă... - Gong...
- Serios? - Am făcut-o.
Scuze, Cocorule.
Echipa de rostogoliri, e vremea de eliminări.
Aici, dlor jombi.
Nici eu nu ştiu cine eşti.
Batalionul de tăiţei.
Fiţi gata să dansaţi cu pericolul.
Marfă.
Bebeluş dezbrăcat.
- Fă-o. - Eşti rău.
Foc.
Foc în gaură.
Da.
Bine, copilaşi. Vă descurcaţi.
Nu, maestre Shifu.
Nu pot să-l lovesc pe Shifu.
- Eu pot. - Şi eu.
Apărare dublu tată.
- Stânga, tată. - Dreapta, tată.
Mersi, tată.
Ai legătura.
- Ne ocupăm noi, fiule. - Aşa, taţilor.
- Îi avem acum. - Stop, suficient.
Hai să-i punem punct.
Ăsta e băiatul nostru.
Scuze, amice. Trebuie să te trimit în lumea spiritelor. La revedere.
Bine, asta n-a funcţionat. Să mai încerc odată. La revedere.
La revedere... Ce mă-sa?
Stai aşa. Funcţionează.
Nu...
Nu funcţionează. Te-a învăţat Oogway trucul ăsta mic?
Păcat. Funcţionează doar la muritori.
Şi eu sunt un spirit războinic.
Vino.
- Fiule. - Po.
M-am înşelat. Îmi pare rău. Fugiţi.
Deci Oogway, asta a fost destinat să mă oprească?
Îi voi lua chi-ul şi apoi şi pe al lor.
Şi tu...
Chiar ai crezut că mă poţi trimite înapoi în lumea spiritelor?
Eşti un muritor cretin.
Merge doar la muritori.
Ai dreptate. Nu te pot trimite acolo.
Dar te pot duce acolo. Ce-i ăla?
Ce?
- Po. - Fiule.
La revedere.
Fiule.
Nu.
Ce s-a întâmplat? Unde-i Po?
L-a dus pe Kai departe. Ne-a salvat.
Nu.
Ne-a salvat pe noi, dar cine îl salvează pe el?
Tărâmul spiritelor. A funcţionat.
Dă-te jos de pe mine...
M-ai adus înapoi?
Nu da vina pe mine. Am vrut să terminăm asta în lumea obişnuită.
O vom termina aici.
Haide, fiule. Luptă.
Trebuie să-l ajutăm.
Adunarea toată lumea. Aşa, veniţi aproape.
Hai că putem s-o facem.
Po, ne-ai învăţat să fim cine suntem.
Un tată.
- Un prieten. - Un jucător de găluşti.
- O maşină letală de ucis. - Un tip care îmbrăţişează.
O gagică cu nunceag.
Bebeluş dezbrăcat.
O familie.
Marfă.
- Cine eşti? - Şi eu mă întreb asta.
Sunt fiul unui panda?
Fiul unei gâşte? Un student?
Un profesor?
Se pare că sunt toate.
Sunt Războinicul Dragon.
Te-ai prins? Ai văzut dragonul uriaş?
Pregăteşte-te de trăsnet.
E marfă.
Burtă gong.
Lovitură din fund.
Un pic de prânz ca mi-e foame.
Să facem asta.
Capul sus.
Mi-a luat 500 de ani să-i iau chi-ul lui Oogway.
Ţi-l voi lua şi pe al tău chiar dacă mai durează 500 de ani.
Pălăvrăgeală.
Îmi vrei chi-ul mult de tot? Atunci ia-l.
Da, puterea e a mea.
Stai, nu. E prea mult.
Nu.
Unde a dispărut?
- Ne-am întors. - Cel mai bun prieten.
Sunt încă verde. N-a funcţionat.
Stai, că aşa e verdele meu normal.
- Bebeluş dezbrăcat. - Nu sunt bebeluş.
Dar Po?
- L-aţi văzut pe Po? - Nu, nu-i aici?
Po...
De ce nu s-a întors?
- Războinice Dragon. - Oogway?
Nu-mi vine să cred.
- Eşti extra luminos. - Şi tu la fel.
Nu-i aşa? E cea mai tare pelerină.
Când alerg cu ea arată super marfă.
Ţi se potriveşte. Ai crescut.
- Da, trebuie să renunţ la mâncare. - Ai crescut ca înţelepciune.
Aşa cum am crezut că o vei face când i-am transmis mesajul tatălui tău.
Tu ai trimis mail-ul Universului?
Da, pentru că Universul avea nevoie de tine.
Ai devenit în sfârşit panda care trebuia să fii.
- De unde ai ştiut că voi putea? - În prima zi când ne-am întâlnit...
Am văzut viitorul kung fu-ului.
Şi trecutul.
Am văzut panda care le va uni pe amândouă.
De asta te-am ales, Po.
Amândouă părţile, Yin şi Yang.
Şi adevăratul meu succesor.
- Eu? Nu pot lua aia. - Da, ia-o.
Am alta mai mare.
Luminaţi totul în jur, eu doar...
- Pe bune? - Da.
Acum ce facem?
- Spune-mi tu. - Nu, Oogway, nu pleca.
Nu plec nicăieri. Aici locuiesc.
Aşa e.
Tu trebuie să te decizi dacă rămâi sau pleci.
- Mă pot întoarce? - Cine ştie?
N-am încercat niciodată.
- Po. - Poţi zbura.
- Tată, tată, taţilor. - Fiule.
Să nu mai dispari vreodată în petale.
Am crezut că te-am pierdut.
Nu, m-aţi salvat cu toţii.
Acum veniţi aici.
Îmbrăţişări.
- Maestre Shifu. - Studentul a devenit profesor...
Stai, de unde ai luat aia?
Mi-a dat-o Oogway în tărâmul spiritelor.
- Sigur că da. - Cred că am învăţat chi.
Sigur că da.
Mă poţi învăţa?
Gata?
- Maimuţă, ajută-mă. - Bebeluş verde.
Dă-mi drumul.
Bună.
Pace.
Sunt astmatic.
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes